503 
Frauenhofer lemnat, blir dervid blott den för 7 band. Det 
var, för att i min mån fylla denna brist, som jag på upp¬ 
maning af Prof. Ångström företagit mig att på fotografisk 
våg afbilda och sedan uppmäta de vigtigare grupperna inom 
de redan genom Frauenhofer och Esselbach kända funda¬ 
mentalbanden. 
Den af mig begagnade methoden var följande. Ljus¬ 
strålen reflekterades antingen från en heliostat eller från en 
porte-lumiére genom en fin öppning mellan parallela skifvor 
till ett på 26 meters afstånd uppställdt, af Mertz förfärdigadt 
glasgitter. Bakom detta befann sig ett achromatiskt objektiv 
af Dollond med 3,6 meters brännvidd, och bilden af första 
gitterspektret uppfångades på en med jodsilfver känsliggjord 
collodiiplåt. Gittret hade 3500 linier uppdragna inom 15 
millimeter; således var afståndet mellan 2 närbelägna liniers 
midt 0 m -, m 004, eller 10 gångor mindre än bos Eisenlohrs. 
Ehuru så mycken omsorg, som omständigheterna lilläto, 
blifvit använd, för att utestänga fremmande ljus, visade det 
sig dock förenadt med svårigheter att få biiderna fullkomligt 
fria från diffust ljus. Största mängden kom dervid från 
sjelfva objektivet. — Spektras längd sträckte sig vanligen 
från Frauenhofers G nära till Stokes N, någongång utöfver 
dessa båda gränsor. Denna ringa utsträckning af spektrum 
må möjligen tillskrifvas en ringa känslighet hos de fotogra¬ 
fiska preparaterna*), men måhända medverkade ännu mera 
glasobjektivets absorption af de mest brytbara strålarna. Icke 
desto mindre har jag lyckats att vid uppmätningen af vissa 
plåtar räkna ända öfver 60 linier mellan G och N, af hvilka 
dock den största delen varit belägen mellan G och H. I 
*) De fotografiska preparaterna hade utan någon fotografs -biträde blifvit 
beredda af mig och Mineralogie Amanuensen G. Nordenström. 
