568 
Jeg skaffede mig derfor fra Mertz et Prisma, som var stort 
nok til at anbringes foran en Kikkert, hvis Objectiv havde 
en Diameter af fire Tommer, medens Prismets brydende 
Vinkel var saa lille, at Farvebilledet kun omfattede en Vinkel 
af 12 Minuter; men Resultatet var det samme som før, 
skiøndt Billedets Lysstyrke var mangfoldige Gange større. 
Jeg kan derfor ikke andet end betvivle, at det er lykkedes 
Fraunhofer at see virkelige mørke Linier i Fixstiernernes 
Lys, og formoder, at han, som jeg, har ladet sig forlede af 
det særegne Forhold ved Seegruben. 
For dog at vinde noget Udbytte, som angik Stiernernes 
Funklen, tog jeg Farvebilledet nøiere i Øiesyn. Var Stiernen 
ganske nær ved Horizonten, hvor de uregelmæssige Bryd¬ 
ninger saa let falde i Øinene, kunde man tydeligt iagttage 
en vaklende Bevægelse af Farvebilledet, ligesom det ogsaa 
var let at see, at Farverne dandsede op og ned deri; men 
ved de Stierner, som befandt sig i en større Høide, var 
intet Saadant at bemærke, og det var mig umuligt at spore 
nogen Forandring i Farvenuance, paa hvilken Deel af Farve¬ 
billedet jeg saa henvendte Opmærksomheden, hvorimod Lys¬ 
styrken vexlede overmaade stærkt under Funklingen. Denne 
Forandring i Lysstyrke viste sig tydeligst ved Enderne af 
Farvebilledet, hvor den bevirkede Forlængelser og Forkor¬ 
telser, som med Hensyn til Udstrækning vare langt større 
ved den violette end ved den røde Ende; og af denne Om¬ 
stændighed kan det sees, at Phænomenet i det mindste ikke 
ganske hidrører fra uregelmæssige Brydninger. Der faldt 
mig imidlertid endnu eet Middel ind til at prøve Theorien. 
Var Stiernens Farvebillede lodret, og man bag Ocularet 
anbragte et lille Prisma med den brydende Kant lodret, 
vilde man faae et skiævt Farvebillede at see. Men, naar 
