569 
det samme Punkt af det lodrette Farvebillede til forskiellige 
Tider blev truffet af forskiellige Farvestraaler, maatte det 
skiæve Farvebillede vise sig som en bevægelig, slangebugtet 
Linie, medens det, naar Arago’s Theorie var rigtig, maatte 
sees som en ret Linie. Udfaldet af Prøven var, at der ikke 
var den mindste Afvigelse fra den rette Linie at opdage, 
saa at den i sig selv saa smukke og simple Theorie viste 
sig som rigtig. 
Da jeg i det Foregaaende er kommen til at berøre 
nogle Punkter af den physiologiske Optik, turde jeg maaskee 
endnu udbede mig Sectionens Taalmodiglied i nogle Minuter, 
for at henlede dens Opmærksomhed paa en almindeligt ved¬ 
tagen Forklaring, som ved nærmere Betragtning viser sig 
aldeles uholdbar. Det bekiendte smukke Legetøi, Phena- 
kistoskopet, forklares i Almindelighed saaledes, at Indtrykket 
af det ene Billede i Øiet varer, til det næste kommer, og 
man opfatter da de paa hinanden følgende forskiellige Bille¬ 
der som eet bevægeligt Billede. Dreies imidlertid Skiven 
hurtigere og hurtigere, vil man omsider opnaae saa stor en 
Hastighed, at Indtrykket virkeligt vedbliver; men saa vise 
Billederne sig dobbelte eller endog fleerdobbelte, og den til¬ 
syneladende Bevægelse ophører eller bliver i det mindste for¬ 
virret. Dreier man derimod Skiven langsomt, saa langsomt, 
at man tydeligt er sig det indtrædende Mørke bevidst imellem 
to paa hinanden følgende Billeder, bliver Forestillingen om 
Billedets Bevægelse ikke i mindste Maade svækket derved, 
og ved nærmere Overveielse vil man ogsaa indsee, at Be¬ 
tingelsen for Skuffelsen netop er den, at Indtrykket af 
det ene Billede maa være forsvundet, førend det 
næste Billede sees. Det synes med andre Ord at være 
en reen psychisk Operation , hvorved man kommer til at 
