579 
munnen förekommer alltid en udda, men större och fler- 
spetsad tand, hvilken jag vill benämna den sammansatta 
underkäkstanden; samt framom — till utseendet nedom — 
denna, hos de flesta af våra arter, inga, men, hos en, flera 
serier af enkla underkäkständer. För öfrigt finnes framtill 
på tungan en udda tand, och straxt bakom denna två pariga, 
flerspetsade tänder. Den förra kalla vi tungans udda tand; 
de sednare: svalgtänderna. Under hvar och en tand före- 
I finnas åtskilliga outvecklade tänder, hvilka komma till utveck¬ 
ling, då den ytterst belägna förloras. 
På grund af dessa med flera undersökningar vill jag 
uppställa våra hithörande arter på följande sätt: 
Ord. Hgperoartii J. Mull. 
Näsöppningen, som är belägen på öfra sidan af hufvudet, 
står i samband med en blindsäck och har således ej gemen¬ 
skap, genom gomen, med munhålan. 
Fam. Petromyzontida ?. 
(= Gen. Petromyzon Auctorum). 
Kroppen ålformig, med sju gälöppningar på hvar sida, 
försedd med tvenne ryggfenor, af hvilka den bakre samman¬ 
hänger med den rundade stjertfenan. Tänderna äro dels 
enkla, dels sammansatta, pariga eller ock opariga i den med 
fransar garnerade munnen. 
Gen. Lampetra Malm*). 
Fyra sammansatta tänder på hvardera sida af munnen; 
alla 2-spetsade. Flera rader enkla underkäkständer; sido- 
— 
*) Namnet användes redan 1686 af Wilujghby; men med samma om¬ 
fattning som det sednare, år 1738, af Artedi upptagna namnet 
Pelromyzon. 
! 
