590 
c astor, med rödaktig färg. På andra lägre fjäll i Irakten 
af Bergen i Norge fann jag uti de klara fjällvattnen ofvan 
skogsgränsen Holopedium gib berum samt samma obe- 
skrifna stora Bosmina, som jag funnit i Mälaren, och en 
stor obeskrifven Diaptomus, som jag äfvenledes anträffat 
i Mälaren. Bland våra Cladocerer synes således slägtet 
Lynceus vara det som går högst upp på fjällen, och tro¬ 
ligtvis äfven längst upp mot norden. Detta slägte omfattar 
ett större antal arter än något annat slägte af Cladocererna, 
och har således på en gång både den största formrikedomen 
och den vidsträcktaste utbredningen. 
5) Ordføreren meddeelte efter Anmodning af Grosserer 
Westermann, at dennes Insektsamling vilde staae aaben 
for Dhrr. Medlemmer af Naturforskermødet hver Dag fra 
Kl. 12^—2^. 
Andet Møde, 
den 10de Juli, Kl. 10—12. 
I) Dr. Lt'itken foreviste de i Universitetets zoologiske 
Museum opbevarede nordiske Cvamus-Arter og knyttede 
dertil følgende Bemærkninger: Siden Professor Kroyer’s Af¬ 
handling om Cyamus Ceti i 4de Bind af »Naturhistorisk 
Tidsskrift» har det vel været almindeligt antaget, at der i de 
nordiske Have kun levede een Cyamus-Art, og at denne 
havde sit Ophold paa den langhaandede Finhval (Balænop- 
tera longimana eller boops), Keporkaken. Men allerede 
Mårtens siger udtrykkelig, at der lever en Hvallus paa 
»Hvalfisken« d. v. s. paa Sletbagen (Balæna mysticetus), 
ja han kiender ikke engang nogen paa Finhvalerne, der bos 
ham slet ikke benævnes »Hvalfiske«, men »Finfiske«; og i 
Zoologia danica tab. 119 er der afbildet en meget distinet 
