595 
sviin og Tørvsvinet, var Forskellen i Kiæberne og Tand¬ 
udviklingen alt for stor, til at de kunde undgaae Iagttagerens 
Opmærksomhed, og det vilde kun saare lidet have talt for 
Nøiagtigheden af Undersøgelsen af Knoklerne i vore Kiøkken- 
møddinger, hvis disse Forskielligheder vare hievne oversete. 
% 
Dette var heller ikke Tilfældet, men Prof. Steenstrup havde 
betragtet dem som de to K ions form er af samme Art, og 
denne Betragtning maatte han bestemt erklære for rigtig. 
Han vilde gierne indrømme, at tidligere Undersøgere — 
være sig Zoologer, Zootomer eller Veterinærer — ikke havde 
skiænket disse saa giennemgribende Forskielligheder i Ornens 
og Soens Tandforhold og den dermed i Forbindelse staaende 
Dannelse af Kiæbebenene den fornødne Opmærksomhed, og 
i alle Tilfælde havde forsømt paa tilstrækkelig Maade at 
fremhæve dem, og heri havde altsaa hans Collega i Basel 
en Undskyldning for det urigtige Udgangspunkt ved Be¬ 
stemmelsen af hans fossile Knokler. At imødegaae denne 
urigtige Anskuelse om to oprindelige vilde Svinearters Fore¬ 
komst her i Europa og det endog med en saa forskiellig 
Udvikling af Hjørnetænderne, at de maatte ansees for at 
danne forskiellige Slægter, hvis der virkeligen forekom mand¬ 
lige Dyr ogsaa af Tørvsvinets Form, maatte nu være Prof. 
Steenstrup saa meget vigtigere, som paa den ene Side 
hiin Anskuelse fandt en vægtig Understøttelse her ved det 
store af Prof. Dr. Bendz udgivne Atlas til Iluusdyrenes 
Anatomie, i hvilket netop (Tab. V, Fig. XI—XVII) et Svinehoved i 
alle Henseender som det schweitzerske Tørvsviins var fremstillet 
som tilhørende en gammel Orne, medens paa den anden Side 
Anskuelsen indførte som et ældre, nu forsvundet Led af den 
oprindelige europæiske Pattedyrfauna en Dyreform, der var 
aldeles fremmed for den og for hele den gamle Verdens 
nulevende Fauna, og som derhos pegede saa stærkt hen 
