597 
skielligheder findes ogsaa hos Overkiæbens Hiørnetænder, 
idet ogsaa her Tanden hos Soen lige saa hurtigt skikker sig 
til at afslutte sin Væxt og danne sin i Reglen dobbelte Rod. 
At Soens Tænder ere langt svagere end Ornens, er en be-. 
kiendt Sag; ved Gildning, navnlig naar denne skeer tidligt, 
kan der spores nogen Aftagelse af Tændernes Størrelse, men 
Formen og Charakteren taber sig aldeles ikke. Resultatet 
blev efter Meddelerens Mening, at af de tre i Pælebygningerne 
i Schweitz erkiendte Svineformer, var det egentlige Vildsviin 
opfattet efter Cranier af Vildsvineorner, det tamme Sviin 
væsenligst efter Tamsvineorner og Tørvsvinet efter Hun¬ 
nerne af begge. — Det i Prof. Rendz’s Værk til Frem¬ 
stilling valgte Hoved var lige saa bestemt ikke af nogen 
Orne, men af en So, og Meddeleren var endog i Tvivl om, 
hvorvidt det kunde være af nogen tam So. 
Til Slutning tilføiede Prof. Steens trup, at han skyldte 
Hr. Prof. Morlot i Lausanne, der i saa høi Grad havde 
giort sig fortient af de nordiske geologisk-antiqvariske Under¬ 
søgelser og saa beredvilligt havde ydet sin Hjælp til at 
fremme hvad dermed stod i Forbindelse, at han havde 
kunnet umiddelbart sammenligne Kiæbedele af de omtalte 
sclnveitzerske Sviin med de danske, og desuden maatte han 
ogsaa være Hr. Prof. Rtitimeyer Tak skyldig, fordi han vel- 
villigen havde givet disse Stykker Authenticitet, ved at be¬ 
tegne dem efter den Opfattelse, han havde søgt at giøre 
giældende i sin Afhandling. 
I den herved foranledigede Discussion deeltoge, foruden 
Prof. Steenstrup, Professorerne P r o s c h og K i n b e rg, af 
hvilke den førstnævnte giorde opmærksom paa, at hos visse 
nyere, stærkt drevne Huusdyrracer, saavel Sviin som Horn¬ 
kvæg, traadte Tandudviklingen tilbage, og Tandskiftet absol¬ 
veredes meget tidligt, og den sidstnævnte henviste til den 
