604 
och metacarpalbenen; de venstra fingerbenen, med undantag 
af ett enda; de högra fingerbenen, med undantag af 3ne; 
samt bäckenbenen. 
Häraf följer således, att denna Hval haft 15 ryggverte- 
bror, omkring 14 lumbosacralvertebror, och omkring 23 
svansvertebror, eller, då de 7 halsvertebrorna tilläggas, 59 
eller omkring 60 vertebror. Äfven genom vertebrornas antal 
visar den sig således såsom tillhörande »Kæmpehvalerne« 
(Eschricht), eller slagtet Physalus J. Grav*). 
Underkäken afviker till sin form från den af alla andra, 
hvarom jag haft tillfälle taga kännedom. Den är i förhål¬ 
lande till sin längd serdeles grof och tjock. Sedd från sidan 
liknar den mest den afBalænoptera longimana Rudolphi, 
men är något högre vid den bakre ändan, eller öfver con- 
dylus, och med angulus afrundad och utstående bakom con- 
dylus. Den mellan condylus och processus coronoideus 
varande bugten, eller incisura semilunaris, är kort och tem- 
ligen djup. Processus coronoideus är låg och trubbig. Det 
ena underkäksbenets längd är 8' 2" **). Öfver condylus är 
det 1' 5", öfver proc. coronoideus 11", på midten 10^", 
och ungefär 7" bakom spetsen 7j" högt. Det har ringa 
böjning inåt, då det betraktas från öfre kanten, och är 
mindre böjdt än hos någon mig bekant hvalart. 
Halsvertebrorna äro skilda, och å ingen af de 4, som 
funnits, bilda processus transversi någon sluten ring. Atlas 
företer åtskilliga egendomligheter, och afviker såväl från den 
af Bal ænoptera rostrata (Fabr.), musculus (F. Cuv.) 
och longimana (Rud.), som ännu mera från den af Ba- 
læna mysticetus Lin. Den har den Balænoptererne till- 
*) Annals a. Magazine of Nat. History, Vol. XX, 1847, p. 279. 
”) Alla här uppgifna mått äro efter svenskt verkmått. 
