649 
øvre Antenner. Disses Pedunkel er tyk, om end noget for¬ 
længet, samt Svøben kort, Mandiblen bliver i Spidsen tydeligt 
deelt, og noget, skiøndt utydeligt, tandet. 1ste Par Maxiliers 
indre Lamel er stor og forsynet med mange cilierede Haar; 
men dette er, om end i mindre Grad, Tilfældet hos Bathy- 
poreia og selv hos nogle Anonyxarter. Andet Par Been 
er, som hos de førnævnte Slægter, forlænget; hos Bathy- 
poreia findes paa dette ikke nogen Klo, medens Anonyx 
og Pontoporeia besidde en liden saadan, hosUrothoé ud¬ 
vikler Kloen sig hos andet Par Been lige saa stærkt som paa 
det første Par. Tredie og fierde Par Been ere hos Ponto¬ 
poreia ikke mere forsyne derned Gribehænder end hos nogen 
af de foregaaende, men de ere stærke som hos disse. Ende¬ 
lig ere Æggepladerne aldeles af samme Bygning, som hos 
de Foregaaende. 
Phoxus Kr. Hovedet er hos denne Slægt fortil udviklet 
til en Hætte over de øvre Antenners Skaft, og disse udspringe 
foran de nedre; men dette kan ikke være af saa meget Værd, saa 
at det skulde begrunde en Underfamilies Dannelse, som 
Spence Båte antager, daUrothoé rostratus Dana besidder 
en saadan Hætte, medens de øvrige Arter mangle den, og 
hos nogle Arter af Slægten Ampelisca udspringe de øvre 
Antenner foran de nedre, hos andre ved Siden af disse. 1 
andre Henseender stemmer den meget overeens med de 
foregaaende Slægter. De øvre Antenners Pedunkel er tyk; 
Bisvøben bliver her lang; Mandiblens Spids, som allerede var 
deelt hos den foregaaende Slægt, bliver her tillige tydeligt 
tandet. Det første Par Maxiliers indre Plade er kun liden 
og forsynet med faa cilierede Børster; de to første Beenpar 
ere forsynede med Gribehænder; Æggepladerne ere som hos 
de foregaaende Slægter. 
