655 
en eiendommelig Form, men alligevel kan dog denne Under¬ 
familie ikke skarpt begrændses. 
Stenothoé Dana. Costa’s Slægt Probolium maa 
vistnok falde sammen med Dana’s Stenothoé, og den 
indbefatter nu foruden den typiske Art: S. val i du s og S. 
polyprion (Costa) endnu en ny norsk Art, som jeg har 
kaldet: 
S. Danai mihi. En Hun af denne Art fandt jeg ved Far¬ 
sund paa 15 Favnes Dybde. Den er ikke fuldt 5 m. m. lang 
og adskiller sig fra de to andre Arter ved Formen af de to 
første Par Hænder, af fierde Epimer og af Halen. Det 
første Par Beens tredie Led har den nedre, bagre Vinkel 
stærkt forlænget i en tyk Proces, der er lige saa lang som 
det følgende Led. Haanden er kortere end det foregaaende 
Led; andet Par Fødders femte Led eller Haanden er sær¬ 
deles stor, oval og dens bagre Rand forsynet med mange 
stumpe Tænder og to lange Torne, der møde Kloens Spids. 
Det fierde Epimer er meget længere end høit, og bliver 
smallere bagtil, men ikke indskaaret for det femte, som hos 
validus. Det femte Par Abdominalbeens ydre Green er 
meget kortere end den indre, og den sidste Halefods Pe- 
dunkel er meget længere end hos val i du s. 
Eusirus Kr. Dana troede, at denne Krøyer’s Slægt 
saa lidet skilte sig fra Gamma rus, at den maatte falde 
sammen med denne. Bruzelius optog den vel som 
Slægt, men troede, at den stod Gammarus meget nær. 
Jeg formener dog, at disse Slægter have faa andre cha- 
rakteristiske Mærker tilfælles end Bisvøben, og denne 
er særdeles liden. Ved det første Blik viser sig stor 
Overeensstemmelse mellem denne Slægt og Leucothoé. 
Uos begge er det tredie Led af øvre Antenners Pedun- 
kel lille, og de to første Par Hænder næsten af samme 
