656 
Form. Hegge have de følgende Par Been lange, smalle og 
svage, medens de hos Gammarus ere stærke, og endelig 
ere de meget lange Halefødder og Haleappendix, som ogsaa 
den store første Epimer særdeles charakteristiske ydre 
Mærker hos begge Slægter. I de mere skiulte Dele ere 
lignende Overeensstemmelser. Mandiblen afviger rigtignok 
ved, at den hos Eusirus besidder en Tyggeknude, men 
første Par Maxiliers Palpe har den samme Form hos begge, 
og er deelt i to næsten lige store Led. Den indre Plade 
er kun forsynet med et eneste Ilaar, modsat af hvad der er 
Tilfældet hos Gammarus. Maxillarføddernes Tyggeplader ere 
smaae og Palpen meget forlænget, dog temmelig stærk. Til 
denne Slægt kan for vor Fauna føies en ny Art: 
E. longipes mihi. De øvre Antenners tredie Led er 
længere end hos cuspidatus, og Svøben bestaaer hos 
Hannen af 54 med Sugeskaale forsynede Led, hos Hunnen 
er der 42. De nedre Antenners femte Led er kortere end 
fierde, som hos Hunnen er paa den øvre Side forsynet med 
henimod 20 ret opstaaende Børsteknuder. Svøben dannes 
af 34 (Hunnen) til 42 (Hannen) Led. Det andet Led af 
Maxillarføddernes Palpe er kortere end hos cuspidatus 
og mangler de Tænder, som udmærke denne. De første 
Beenpars Hænder ere af samme Form som hos cuspida¬ 
tus, men noget mere runde, ikke saa ovale; de tre bagre 
Par Thoraxbeen ere meget lange; det femte Led er næsten 
lige saa langt som de to foregaaende tilsammen, medens det 
er betydeligt kortere hos cuspidatus. Det femte Par 
Halefødders ydre Green er kun lidt længere end Halvdelen 
af den indre, og Ilaleappendixet er mindre spaltet end 
hos hiin. 
Iduna mihi. Bruzelius opstiller en Gammarus bre- 
vicornis fra hele den norske Kyst og Bohuslehn, og Prof. 
