659 
meget kortere end hos den anden Art og naaer ikke læn¬ 
gere bagud end til den sidste Halefods Grene. 
Hos de følgende Slægter er den indre Plade paa det 
første Par Maxilier forsynet med mange cilierede Haar, og 
Æggepladerne ere meget brede. 
Epidesura mihi. Typus for denne nye Slægt er Lillj e- 
borg’s Amphithoé com pressa, som ved Slægten A mphi- 
th o é s Opløsning maa stilles for sig selv, og nærmer sig ved flere 
Charakterer til den foregaaende Slægt. Antennernes Form er 
som hos den Foregaaende; Mandiblerne, som hos D ex amine 
mangle Palpe, faae her en meget tynd,.svag, treleddet; første Par 
Maxiliers Palpe er toleddet, og, den indre Plade er forsynet 
med sex cilierede Haar; Maxillarføddernes Tyggeplader ere 
store; Palpen liden, tynd, og dens fierde Led er en liden 
Klo. Æggepladerne ere særdeles store, i Kanterne forsynede 
med tætstaaende, lange Haar; det sidste Thoraxbeens Aande- 
plade er af samme eiendommelige Form, som findes hos 
I c hn opus; Halens to sidste Led ere sammenvoxne og Hale- 
appendixet spaltet; Legemet er stærkt sammentrykt. 
Gammarus Fab. Denne Slægt, som fra at indbefatte alle 
Amphipoder, efterhaanden er bleven indskrænket til kun at 
omfatte dem, der have et sammentrykt Legeme med store Epi- 
merer, lange og tynde Antenner med Disvøbe, blev af Lillje- 
borg meget rigtigt adskilt i tvende Slægter: I) Gammarus, 
hvor sidste Halefod er forsynet med lamellære Grene, og 
2) Gammaropsis, hvor disse ere coniske. Den sidste afvi¬ 
ger ogsaa fra den første ved de mindre Epimerer, det tykke 
Haleappendix, og ved at første Par Maxiliers indre Plade er 
liden og forsynet med en enkelt Dørste, medens den er 
stor og forsynet med talrige saadanne hos den anden. Alan 
maa ogsaa give Druzelius Het i at overføre denne sidste 
42 * 
