696 
Størrelse henimod Vegetationspunktet, fra hvilket en Fure 
løber i lige Retning opad til Svømmesøilens nederste Ende. 
Spiralen er saaledes hos begge Arter dreiet tilhøire. 
De forskiellige Vedhæng danne følgelig ikke, som man til¬ 
forn troede (Rølliker , Leuckart) sluttede Kredse, thi disse 
ere ved Indsnittet afbrudte; de udspringe derimod samtlige, 
ganske ligesom hos alle andre Physophorider, fra den ene 
Side af Stammen eller den ydre Omkreds af Spiralen og 
danne ogsaa her ligeartede, paa hinanden følgende Afsnit, 
skiøndt disse her ere meget mindre adskilte ænd hos andre 
Physophorider, hvor de fornemmelig hos Diphyiderne opnaae 
den høieste Grad af Udvikling og Sondring, ja endog selv¬ 
stændig Existens som frit omsvømmende Individegrupper (de 
saakaldte Eudoxia, Ersæa etc.). 
Slutteligen kan han ikke undlade at henlede Opmærk¬ 
somheden paa den i mange Henseender betydelige Lighed 
mellem vor nordiske Physophora og den af Gegenbaur (Act. 
nat. Curios. 1859, S. 67, Tab. 32, Fig. 53—56) beskrevne 
Stephanospira insignis. 
Foruden i Luftsækkens lignende Form stemme begge 
paafaldende overeens i Formen af Skiven eller den udvidede 
nederste Deel af Stammen, hvis laterale Indsnit hos Stepha¬ 
nospira er endnu dybere og bredere, hvorved Spiralen, som 
ogsaa her er dreiet tilhøire, bliver mere udtrukken, saa at 
Skivens bredere Ende, som bærer de ældste Vedhæng, kom¬ 
mer til at ligge endnu høiere oppe eller længere fiernet fra 
den smalle Ende, hvor deres Vegetationspunkt findes, end 
hos vor Physophora. — Hvad de »smaae sugevortelignende« 
Dannelser angaaer, som Gegenbaur hos Stephanospira an- 
saae for Sugerør eller »polypagtige Maver«, hvilke saaledes 
skulde være meget afvigende fra alle andre Physophoriders, 
da søgte S. ved Exempler fra Physophora at godtgiore, at 
