729 
nerna tidigare framkommer en generation af fertila individer, 
än ur dem, hvilka återigen föregått dessa. 
Det är Alexander Braun, hvilken vi i första rummet 
hafva att tacka för en klar och fullt genomtänkt framställning 
af växtens utvecklingsstadier, genomförda af de hvarandra 
aflösande knoppgenerationerna. Det är han , som visat, 
hurusom växten efter ett för olika arter olika antal genera¬ 
tioner af knoppar, karakteriserade af de olika slag af appen- 
diculära organer, som de frambringa, slutligen hinner till 
fröbildning, som likaledes är att betrakta som ett slags 
knoppbildning; genom honom har likheten emellan växternas 
utveckling och generationsväxlingen hos de lägre djuren, 
under förutsättning af knoppens eller rättare den ur knoppen 
utvecklade smågrenens individuela natur, blifvit på ett klart 
och åskådligt sätt ådagalagd. Men för att erhålla en någor¬ 
lunda fullständig kännedom om växtens, att jag så må ut¬ 
trycka mig, arkitektonik erfordras ännu många data, hemtade 
i synnerhet från de fleråriga växternas utvecklingshistoria. 
Det är min afsigt att vid detta tillfälle framlägga några så 
beskaffade data, resultater af mina undersökningar öfver 
groddknopparne hos växterna. 
Då jag nämner groddknopparne som ett särskilt slag af 
knoppar, så är det ingalunda min mening, att de i hvarje 
fall låta sig skarpt åtskilja från andra knoppar. Äfven här 
gäller den gamla regeln, att naturen ej gör några språng: 
ytterligheterna sammanlänkas genom talrika öfvergångar. 
Mellan t. ex. Tulpanernas lökstammar med sina inom slidorna 
inneslutna lökknoppar och lrideernas knoppbärande rotstockar 
tyckas visserligen vid en flygtig undersökning råda betydande 
olikheter. Lökknopparne af de förra blifva nemligen oftast 
redan under första året fria genom moderstammens förmult- 
ning och hafva ej ännu börjat sin egentliga utveckling, i det 
