734 
till utveckling, samt i vinkeln af derpå följande slida en 
annan, också föga utvecklad*), men i vinkeln af det tredje 
bladet en större knopp, ur hvilken en blombärande planta 
utvecklas. Hos de öfriga Ophrydeæ, som jag haft tillfälle 
att undersöka, förekomma endast två knoppar. 
Såsom här ofvan blifvit antydt, kunna trenne stadier 
urskiljas i de hvarandra aflösande individernas utveckling. 
Det ur embryot framkomna individets jemte de närmast 
följande individernas utveckling går endast ut på en jemn 
tillväxt i storlek och vegetativ kraft. Det individ, som på 
senhösten och följande vår utväxer, framkommer från den 
gamla stammens spets; dess stamdel har utvecklats till ett 
tuberidium, som likaledes öfvervintrar. Efter förloppet af 
flera eller färre år, hvilkas antal är beroende af yttre för¬ 
hållanden, som inverka på de särskilta individernas starkare 
eller svagare tillväxt, har individet erhållit den storlek, att 
dess förstärkande ej blir vegetationens ändemål, utan en 
förökning af individernas antal synes äfven blifva åsyftad. 
Ur den för hvarje år utvuxna plantans spets utvecklas ej 
mera någon med tuberidium försedd knopp, hvaremot sjelfva 
växten synes betydligt kraftigare och rikare på blad. I vink- 
larne af de yttersta sidorna uppkomma två eller tre knoppar, 
som åtminstone under de sista åren af denna utvecklings- 
phas alla komma till utveckling. Dessa knoppars första 
uppkomst försiggår i en centripetal, men deras vidare ut¬ 
veckling i en centrifugal riktning, så att den öfversta knop¬ 
pen blir starkast, den nedersta svagast — ett förhållande, 
som i öfrigt år rådande med alla groddknoppar, som upp¬ 
komma på en af outvecklade internodier bestående, mono- 
*) Jag har stundom iakttagit, att de båda yttre knopparne, om blom¬ 
stängeln af någon tillfällighet afbrytes, äfven utvecklas. 
