736 
så att ett återgående till knoppbildningsstadiet slutligen 
inträffade, hvarunder generationen åter hemtade styrka till 
förnyad fröbildning. Fabre bar förtjensten att först hafva 
upptäckt detta högst märkvärdiga förhållande, hvilket han i 
öfrigt helt och hållet missförstått. Hans undersökningar äro 
anställda på Himantoglossum hircinum. De skola här 
i korthet anföras. 
Tidigt på vintern inflyttades ett par stora tuberidier, 
som under följande sommar utvecklade blomstänglar. Under 
derpå följande sommar framkommo inga blomstänglar; men 
i stället för två tuberidier anträffades fem med tuberi¬ 
dier försedda knoppar. Redan i December började det 
skjuta blad, hvilket fortgick under följande vår. Ur den 
minsta knoppen hade en svag med endast ett blad försedd 
planta framskjutit, medan dess stamspets förblef i knopptill¬ 
stånd och bildade ett tuberidium. Tvenne andra tuberidier 
utvecklade starkare individer, som voro försedde med två 
blad och axillära tuberidier förande knoppar, och de både 
återstående hade gifvit upphof åt tvenne ännu kraftigare 
stammar, som under loppet af året utvecklade blomstänglar, 
hvilket ej var förhållandet med de öfriga tuberidierna. Vi 
hafva förut anmärkt, att ifrågavarande växt inom de nedersta 
bladslidorna liar tre groddknoppar, af hvilka under fröbiid- 
ningsperioden endast den innersta kommer till utveckling; 
då nu fröbildningen i följd af en eller annan orsak under- 
tryckes, återgår växten till knoppbildningsperioden och alla 
tre knopparne utvecklas. Deras tillväxt, medan de ännu 
befinna sig i samband med moderväxten, sker såsom jag 
förut yttrat, i centrifugal riktning. Från den ena af de båda 
sterila plantorna hafva tre tuberidier utvecklats. Det yttersta 
och i följd deraf svagaste tuberidiets utveckling tillhör syn¬ 
barligen förstärkningsperioden ; den inom närmaste slida 
