738 
gen och deraf uppkomna olikartade förhållanden hämmats i 
sin utveckling, blombildningen kunna blifvit undertryckt och 
dervid alla tre knopparne utvecklade. Om blomstängelen 
tidigt afbrytes, händer det nemligen att äfven de yttre knop¬ 
parne utväxa till nya plantor. Men å andra sidan talar åt¬ 
skilligt för den meningen, att detta återfall ej har sin orsak 
i några yttre, mera tillfälliga omständigheter, utan har sin 
djupare grund i växtens hela lif. Jag har nemligen flera 
gånger varit i tillfälle att iakttaga blombärande plantor, i 
synnerhet af Orchis maculata, hvilkas blommor varit 
särdeles förkrympta och ej satt frön, men på hvilka deremot 
den yttre knoppen kommit till utveckling. Antingen hafva 
dessa plantor nyss inträdt i det sista stadiet och ej ännu 
fått en fullt utbildad pistill, eller ock hållit på att återgå till 
knoppbildningsstadiet, hvilket sednare antagande förefaller 
mera sannolikt, emedan tuberidierna hade den för detta 
stadium vanliga storleken. Såsom stöd för den meningen, 
att detta återfall till knoppbildning har en djupare betydelse, 
torde likaledes kunna anföras, att en liknande utvecklings¬ 
gång tillhörer, att döma af Pringsheims undersökningar, 
redan de lägre Algerna. Pr de sporor, som uppkommit 
efter föregående befruktning, utvecklas nemligen individer, 
som sakna befruktningsorganer — såväl oogonier som an- 
theridier ; deremot uppstå i deras celler en stor mängd 
svärmsporor (sporidier), hvilka i sin ordning utvecklas till 
nya plantor, som likaledes sakna befruktningsorganer. Efter 
eit större eller mindre, för olika arter olika antai generatio¬ 
ner af könlösa individer, utvecklas ur den sista en annan 
med befruktningsorganer utrustad generation af individer, 
hvilka i sin ordning framalstra könlösa. Vi spåra sålunda 
äfven här en regelbundet återkommande tillbakagång till ett 
lägre stadium. Det förhållande, att en lökstam, som en- 
