739 
gång blommat, sedermera årligen fortsätter blombildningen, 
kan icke anföras såsom något bevis emot riktigheten af den 
iiär framkastade åsigten, ty, som bekant är, uppkomma van¬ 
ligen på hvarje lökstam flera smålökar, af hvilka den innersta 
tiil följande vegetationsperiod utvecklar blommor. Samman¬ 
hållas nu alla dessa smålökar af moderstammens lökfjäll 
under loppet af flera år, såsom förhållandet är med Hya¬ 
cintbens lökar, så är det omöjligt att bestämma, hvilken 
smålök under året blommar. Det kan då lätt inträffa, att 
den innersta smålöken efter att engång hafva utvecklat 
blommor, återgår till knoppbildningsstadiet, under det den 
närmast nedre smålöken öfvergår i blombildningsstadiet. 
:\Ien kommande undersökningar må afgöra denna fråga. 
Såsom ett ytterligare exempel på utvecklingen af de grodd- 
knoppar, som jag räknar till andra afdelningen, vill jag nu 
anföra dem af Crocus iridiflorus. Både Crocus- och 
Gladiolus-arterna hafva en uppsväld, knoppalstrande, under¬ 
jordisk stamdel; men då Ophrydeernas tuberidium tillhörde 
sjelfva knoppens stamdel, så är den uppsvällda stamknölen 
hos dessa växter en uppsvällning af föregående årets stam. 
Vid groningen utvecklas från embryots stamdel en eller 
annan rottråd och ur hjertbladets slida, som omsluter stam¬ 
knoppen, framtränger en temligen hög bladslida, ur hvilken 
ett fullt utveckladt blad utskjuter. Spetsen af stammen för- 
blifver i knopptillstånd. Stamämnet mellan slidan och del 
fullständiga bladet uppsväller till en liten knöl, som kommer 
hjertbladets slida att brista sönder. Småningom förvissna 
de öfre delarne af bladen jemte rötterna, så att endast den 
siidbeklädda stamknölen med sin terminalknopp öfvervintrar. 
Vid början af följande år frambryta från stamknölens nedre 
del kretsformigt ställda adventivrötter; ur knoppen ut\äxa 
tre slidor och ett fullständigt blad, efter hvilket följa några 
47* 
