Äfven här se vi i allmänhet samma utvecklingsgång 
som hos den groende Orchisplantan. Äfven här går den 
första utvecklingen endast ut på förstärkningen af ett enda 
individ, nemligen terminalknoppen. Detta är förstärknings- 
perioden. Sedan det ur terminalknoppen utvecklade individet 
vunnit tillräcklig styrka, inträder ett knoppbildningsstadium. 
Under denna period utvecklas hos denna växt både termi¬ 
nal- och axillarknoppar; hos Orchisplantan deremot endast 
axillarknoppar. Denna skiljaktighet har sin grund i det 
olika utvecklingssättet af Ophrydeernas och Crocusarter- 
nas groddknoppar. Sedan de förra hunnit till knoppbild- 
ningsstadiet, förlänges knoppens stamdel till ett bladskott, 
hvars stam synes upplösa sig i blad. Detta är ej förhållan¬ 
det med Crocusarternas knoppar, hvilkas stam icke förlänger 
sig i något egentligt bladskott, utan sedan den utvecklat ett 
eller annat blad bibehåller sin spets i form af en knopp. 
Jag öfvergår nu till det första slaget af groddknoppar 
eller dem, som vid sitt affallande från moderplantan äro 
mera att betrakta som ett. afslutadt helt eller en ensam 
knopp. Men då jag haft tillfälle att endast under ett par år 
fullfölja de med så beskaffade groddknoppar försedda väx¬ 
ternas utveckling ända från deras embryonära tillstånd, så 
vill jag här hålla mig vid sjelfva groddknopparnes utveckling, 
som är fullkomligt öfverensstämmande med den ur frö upp¬ 
dragna plantans, endast med den skilnad, att de ur grodd¬ 
knoppar utvecklade växterna hinna förr sin fulla utveckling, 
än de som uppkommit ur frön. Jag har förut omnämnt, att 
af de groddknoppar, som uppstå på en af outvecklade inter- 
nodier bestående stam, äro de öfre långt mera försigkomna 
och hinna förr till blombildningsstadiet, än de knoppar, som 
sitta i de nedre bladvecken. Så är äfven förhållandet med 
knopparne på lökstammen. Men om lökens stam slutligen 
