745 
af vissa Dahlia-arter samt den af Ranunculus Ficaria, 
hvilken sednare växt jag här vill framställa som exempel. 
Af Irmischs undersökningar finner man, att vid frönas gro¬ 
ning endast ett hjertblad kommer till utveckling samt att ur 
dettas slidlika mynning framspirar ett annat, än slidlikt, än 
fullt utveckladt blad, hvilket stundom efterträdes af ett eller 
tvenne fullständiga blad. Inneslutet af det sista bladets slida 
visar sig den af ännu flera bladslidor omgifna terminalknop¬ 
pen, under hvilken frambryter från moderväxtens stam en 
adventivrot, som småningom uppsväller och utvecklas till en 
rotknöl af samma beskaffenhet, som man är van att finna 
på den underjordiska stamdelen af denna växt. Sedan alla 
dessa delar hunnit sin nu skildrade utveckling, bortdö de 
slutligen med undantag af knoppen jemte rotknölen, hvilka 
båda växtdelar sammanhållas genom en del af moderplan¬ 
tans stam. 
Den groende plantans utveckling har, så vidt jag vet, 
ej blifvit länge fullföljd. Men jag har goda grunder för det 
antagande, att den till följande vår framspirande plantan ej 
går öfver förstärkningsstadiet. Det visar sig nemligen öfver- 
allt, att groddknoppen är långt mera försigkommen än den 
inom fröet innneslutna embryoknoppen, samt att de ur frön 
uppdragna plantorna sednare hinna sin fulla utveckling, än 
de som uppkommit ur knoppar. Men dessa sednare hinna 
ej under första året till knoppbildningsstadiet, utan förblifva 
på förstärkningsstadiet, hvadan jag skulle tro, att den ur 
embryo framkomna plantan först efter två eller tre år hinner 
till detta andra utvecklingsstadium. Under denna period 
utvecklas så väl en terminalknopp, som förblifver i samband 
med moderstammen, som äfven axillarknoppar, som afskiljas 
från densamma Under blombildningsperioden kan ej mär- 
