53 
Prof. Kjerulf fra Christiania holdt derpaa følgende 
Foredrag om „Nogle af Geologiens Tidraaalere:“ 
Geologien omhandler Lagsystemer, Omvæltninger og 
Liv, som blev og som var i en vis Tid. Maalet for denne 
hele Tidslængde har Geologien endnu ikke udfundet. Geo¬ 
logiens Tidsbestemmelser ere i Regelen kun relative. Denne 
Videnskab paaviser, at disse Lag, disse Eruptiver ere yngre 
end hine, at disse Rækker af Plante- og Dyreliv kom sidst, 
hine derimod først, og kan følge Rækkerne langt tilbage. 
Men det absolute Maal af Tid har næppe Nogen for fuldt 
Alvor troet at udsige. Imidlertid nodes man ved de uaf¬ 
ladelig sig paatrængende Spørgsmaal: hvor lang har Tiden 
været? til stundom inden visse Grænser at forsøge en 
Bestemmelse, for. dog ikke ganske at blive Svar skyldig. 
Det Afsnit af Tid, som skulde ligge nærmest for For¬ 
søget til Bestemmelse, er Længden af den nuværende Jord¬ 
tilstand, af Nutidens Periode. 
Idet Geologien skuer ud over det Svundne, møder paa 
Veien tilbage i Tiden som den første Række af forandrede 
Tilstande, i alt Fald for Norden, altsaa som den sidste Be¬ 
givenhed paa Geologiens Omraade — Istiden, og da det 
bliver mer og mer sandsynligt, at Spor af Menneskets Til¬ 
værelse kan følges tilbage op under Istiden — ogsaa Menne- 
kets første Fremtræden. Dette Afsnit af Tid kommer at 
tilsvare, hvad Geologerne ved Aarhundredets Begyndelse 
nævnte den nuværende Jordperiode eller Tiden siden sidst 
forudgangne Omvæltning. 
For at opnaa et Svar paa Spørgsmaalet om Længden 
af dette Afsnit, adspørger man visse Naturens Tidmaalere. 
Der er Lande, som synes at stige langsomt op af Havet. 
Enhver véd, at den skandinaviske Halvø regnes først mel¬ 
lem disse Lande. Det var det første Land, hvor Stigningen 
iagttoges. I Stigningen ligger Tid. 
Der er Floder, som lægge i stort Maal Land ud ved 
sine Mundinger. Dette Landstykke — Deltaet — vokser i 
Længde fra Toppunktet, hvor Flodarmene først delte sig, 
