60 
blev skraa eller bølgende. Men ikke desto mindre ere 
Strandlinierne, liggende endog flere under hverandre, er- 
kjendte i Finmarken af Bravais og tydede som Vidner om 
en ulige, en stødvis Bevægelse. 
Til vort Billede, der samler disse Mærker, have vi Ret 
at føie ogsaa høit liggende og lavt liggende Strandlinier. 
Ved Trondhjem ses fra Byens Gader høit oppe i Fjeldet 
over Ilsviken en Strandlinie. Den svarer næsten ganske noie 
til en høit liggende Terrasse i alle de tilstødende Dale. 
Den er indskaaret dels i Trondhjemsskiferne dels i Granit. 
Enhver, som en Gang har hørt herom, vil kunne se den. 
Den er saa tydelig, at den er gjengi vet i Afbildninger 
(f. Ex. i Dansk illustreret Tidende) af Trondhjem. Havet 
har her sat et Mærke. Saa høit og ikke høiere. Eller i 
Tid: saa lang, ikke længer. 
Medens denne Strandlinie, der er indgravet af Havet 
under Ebbe og Flod, holder sig i de øverste Terrassers 
Høide i Trondhjemsegnen 462—516' (der er egentlig 2 
Linier), uafhængig af det af Elvene nedslæbte Materiales 
Mængde eller Masse, kan en anden Strandlinie, funden og 
maalt af Prof. Keilhau og Chr. Boeck, ses Nord for Bergen 
paa Nordvestsiden af Os terfj orden. Den er indgravet i Høi¬ 
den 138' o. H. 
Ogsaa Strandlinier tale altsaa til os om de samme 
Trin og fast med de samme Tal som Skjælbankerne. 
Der er ogsaa andre Mærker efter dvælende Havstande 
i Modsætning til de raskere Bevægelser, som ere udtrykte 
i Vasdragenes Trin ved Terrassernes egen Høide. Jeg kan 
kun her nævne Hullet i Torghatten ved Grænsen mod 
Nordland, hvor Nordlandsfjeldenes Vidundere begynde. 
Professor Mohn paaviser, at Torghattens Hul ligger 
med sin Bund 350 — 400' o. H. Hullets Længderetning 
gjennem Granitfjeldet er NO.—SV., Høiden forskjellig 64— 
239b Bredden forskjellig 36—88b Mohn beregner, at af 
dette Hul maa være borttransporteret over 25,000 Kubik-Favne 
Granit. Hovedretningen af Sprækker eller Sletter i Torghat- 
