78 
store Brudstykker, der uden Orden ere sammen¬ 
hobede og trykkede ind mod hinanden, hvörved 
Foldningen i de underordnede Partier er opstaaet. Her saa- 
velsom i alle de evrige Klinter iagttager man utallige store 
og smaa Spring (Revner, hvorefter Sonderbrydningen er 
sket), der dele Kridtmassen i en stor Mængde Smaapartier, 
ethvert med sit System af Flintlag; men ved mange Spring 
er Forskydningen saa ringe, at man af den Grund let over¬ 
ser dem. I Foden af Hundevænge klint (ved f' i Fig. 1) 
N y 1 a n d s n ak k e*), F o r c h h a m m e r s P y n t (ved g i Fig. ‘2) 
og Store Taler (ved f i Fig. 3) ere Flintlagene tilbage- 
bøiede (,,slæbe“) langs Springene paa Grund af den Modstand, 
som den underliggende Masse har udøvet under Forskydningen. 
Senere kommer jeg til at berøre endnu en tredie Ho¬ 
vedform af hævede Lag, nemlig kolossale Kridtplader, 
der ved Trykket ere skudte til Side, den ene lien 
over den anden. 
Det er lykkedes Professor Kjerulf at bringe Klarhed 
i de indviklede Leiringsforhold, der tidligere gjorde det 
saa vanskeligt at forstaa Siluiformationen i Christiania Om¬ 
egn, hvor netop Foldningen af Lagene spille en stor Rolle. 
Han har paa en overbevisende Maade godtgjort, at det er 
de fra Dybet fremtrængende platoniske Masser, der have 
udøvet et Sidetryk mod de oprindelig vandret afsatte Kalk¬ 
stene, Skifere og Sandstene, saa at disse ere bievne foldede, 
ved at sammenpresses til et mindre Rum end det, de tid¬ 
ligere indtog. Fra Møens Klint kaste vi derimod forgjæ- 
ves Blikket rundt til alle Sider efter en lignende Aarsag. 
1 Stevns Klint, paa Øerne Syd for Sjælland, ja, selv om vi 
ville gaa længere bort til Skaane eller Bornholm, findes 
ingen yngre plutoniske Masser, der kunne have bevirket saa 
voldsomme Forstyrrelser. I det Hele taget bære Forma¬ 
tionerne hos os snarere et umiskjendeligt Vidnesbyrd om 
*) Puggaard. Pl. III. Nr. 49; men Flintlagene, der her sigtes 
til, kunne ikke ses paa Profilet. 
