81 
og at selv der, hvor Profilet af en Klint synes at antyde 
en konstant Faldretning, kan den i Virkeligheden være me¬ 
get foranderlig, idet Lagene ere forvredne, saa at de danne 
vindskjæve Plader paa Grund af, at Trykket under det He¬ 
les Forskydning har været ulige stort paa forskjellige 
Dele af samme Kridtmasse. Dette iagttages f. Ex. i begge 
de sydligste Klinter: Hundevængeklint og Jætte¬ 
brink*). 
De langs Foden maalte Faldvinkler, der ofte kun kunne 
bestemmes ved Middelværdier paa Grund af Lagenes vredne 
Form, ere følgende: 
Klintens Navn. 
Nr. paa Pug- 
gaards 
Profiler. 
Fald. 
Strygning. 
J æ 11 e b r i n k e n. 
3—4. 
20° SV. 
NV-SO. 
— 
5. 
15° VNV. 
SSV-NNO 
Hundevængeklint . 
6 '. 
40° SSO. 
VSV-ONO. 
— 
7. 
50° SV. 
NV-SO. 
Lille Steilebjerg... 
HT. 
28° S. 
V-ø. 
Nellerendenakke .. 
16'. 
45° SSV. 
VNV-OSO. 
Sommerspir... . 
18—19. 
50° SV. 
NV-SO. 
Maglevandspynt... 
24. 
15-25° V. 
N-S. 
Vitm undsnakke.... 
39. 
40° NO. 
NV-SO. 
Syd for Sand-sk reds¬ 
fald . 
44—45 
20-30° V. 
N-S. 
Nyla n dsn akke. 
48-49. 
60° SSV. 
VNV-OSO. 
Store Taler . 
54-55, 
60-90° S. 
V-ø 
Lille Taler, 
— sydligste Parti 
56. 
50° SO. 
SV-NO. 
— mellemste — 
58. 
40° S. 
V-ø. 
— nordligste — 
58'. 
45° SSO. 
VSV-ONO. 
Slotsgavlene. 
59—64. 
16-25°SSV. 
VNV-OSO. 
*) Jeg har betegnet den sydligste navnløse Kridtklint ved „Jætte¬ 
brinken*, skjondt Puggaard kun anvender dette Navn paa 
den tæt derved liggende græsbevoxede Skrænt (Pugg. S. 14). 
La der i dennes Fod nu ses Kridt, der staar i umiddelbar For- 
6 
