82 
Endvidere er der de i det Foregaaende nævnte tre 
store Folder Hvidskud, Store'Steilebjerg og G r a a - 
ryg med saddelformig (antiklinal) Leiring, hvor Strygnings¬ 
linierne gaa i VNV—OSO. Dronningestolen, der, som 
sagt, ogsaa repræsenterer en stor Fold, uagtet de mange 
deri forekommende Spring, har som et Hele betragtet egent¬ 
lig samme Strygning som hine; men ved den nordlige Fod 
falde Lagene 
55° NV. og 30° VNV, 
ved den sydlige derimod 
20-45° SSV, 
og ikke, som man skulde vente, mod SO. Ganske lignende 
Forhold iagttages ved Sandpynten med Gr æderen. 
Ved den nordlige Fod 10° VNV. 
— — sydlige — 50—58° VSV. 
Paa begge disse Steder ere altsaa de nedre Kridtpar¬ 
tier vredne indefter, som om der samtidig med et 
fra N. eller S. udgaaende Tryk, som frembragte Fold¬ 
ningen , tillige har været en Kraft i ost-vestlig Ret¬ 
ning, der har trykket det hele Komplex af Kridtlag indef¬ 
ter o: i vestlig Retning. Uagtet der hverken er eller kan 
være nogen gjennemgaaende Regel for Strygning og Fald 
i saa forvirrede Leiringsforhold, faar man dog det alminde¬ 
lige Indtryk af alle de her nævnte Iagttagelser, at Stryg¬ 
ningslinierne især gruppere sig om en Linie fra VNV—OSO, 
hvorefter altsaa Hovedretningen for Trykket, der har 
bevirket Forstyrrelserne i Skrivekridtets oprindelige Lei¬ 
ringsforhold, maa antages at være en derpaa lodret staa- 
ende Linie. Kridtmassen er især opstuvet i et triangulært 
Parti (det egentlige „Heie Møen“), hvori Kystlinien er Hy¬ 
potenusen , en Linie fra Liselund til Mandemark den store, 
og en Linie fra Mandemark til Hundevængeklint den lille 
bindelse med hin Kridtklint, vil det være rigtigst ogsaa at 
benævne denne saalede3. 
