84 
Rullestensformationen eller, som den ogsaa kaldes, „Glacial¬ 
dannelsen 14 i Danmark. Vort typiske Rullestensler*), 
der hyppig ses blottet i Skrænterne ved vore Kyster, saa- 
vel som ved mange Jordarbeider, er en som oftest graa, 
eller nær Overfladen gulagtig**), sandet Lerart uden egent¬ 
lig Lagdeling og Forsteninger. 1 Reglen indeholder den 
tillige mange Sten, navnlig Granit, Gneis, Grønsten, kam- 
brisk og silurisk Sandsten, Kalksten og Skifer, samt 
en betydelig Mængcfk af Kridtformationens Stenarter (Flint, 
Kalksten og Kridt). Ved en i Naturen foregaaet storartet 
Slemninsproces er der af, hvad jeg her har kaldt vort typi¬ 
ske Rullestensler, opstaaet forskjellige sekundære Dannelser, 
bestaaende af Grus, Sand og stenfrit Ler, men de ere alle 
lagdelte, og staa derved i en bestemt Modsætning til Rulle- 
*) Jeg foretrækker at bruge denne af Forclihammer indførte 
Betegnelse, der, hvormeget der end kan indvendes derimod, i 
det mindste liar Prioritet fremfor flere andre Benævnelser, som 
man hidtil ikke har forsøgt at overføre i vort Sprog (Kros¬ 
stensler, Blokler, osv.), og den er tilmed det gjængse Udtryk 
hos os. 
**) Denne Forandring af Lerets Farve skyldes, som Forchham¬ 
mer har godtgjort, en Iltning ved det fra Overfladen nedsi¬ 
vende Vand, og man iagttager derfor altid paa de Steder, hvor 
begge forekomme, en meget uregelmæssig Begrændsning-’mellem 
det nedre graa og det ovre gule Ler. Grændseliniens Uregel¬ 
mæssigheder betinges af den større eller mindre Mængde Sand, 
der paa det enkelte Sted er indblandet deri, og findes der i 
saadant Ler Revner, hvortil Vandet lettere har kunnet finde 
Adgang, er Leret paa Siderne af samme gulagtigt, hvilket tyde¬ 
lig viser Aarsagen til Farveforandringen. Dog maa hermed 
ikke forveksles en anden nær Overfladen forekommende stenhol- 
dig Lerart, der ogsaa kan være enten gul eller gulgrøn, men er 
sikkert yngre end vort typiske Rullestensler. Sandsynligvis er 
det denne, som Dr. Holm strøm i sin Undersøgelse af Lerar¬ 
terne ved Klågerup i Nærheden af Lund betegner som „gul 
Krosstenslera“ (Öfvers. af K. Vet. Ak. Forhandl. 1873. S 11). 
