87 
paa en aldeles tilfældig og uordentlig Sammenblanding 
af Ler, Rullesten, Kridtbrokker, Kridtslam, osv. 
Ler er for nærværende Tid især to Steder, hvor 
de nævnte Lermassers Beskaffenhed og Leiringsforhold ere 
let overskuelige, nemlig i Kløften mellem Dronninge- 
s t o 1 e n og F o r c h h am m e r s Pynt, Partiet I (Fig. 2 og 4), 
og i tre Kløfter mellem Store Taler og de tre Nord der¬ 
for beliggende Kridtklinter II—IV (Fig. 3), der maaske 
bedst kunne betegnes som Lille Talers Parti, skjøndt 
dette Navn egentlig kun anvendes paa den sydligste af 
dem. Lerlagene falde paa det førstnævnte Sted mod NV., 
paa de tre sidste mod SO., S. og SSO., og Lagfølgen, der 
tydeligst ses i Partiet I (Fig. 4), er fra nedenaf føl¬ 
gende :*) 
a) Fast Kridt med regelmæssige Flintlag, der have 
samme Faldvinkler som Lerlagene. 
b) Paa Grændsen (o: Skrivekridtets Overflade) søn- 
derbrudt Kridt i skarpkantede Brokker og uregelret af- 
leiret Flint, en fuldkommen Brecciedannelse, hvori Mellem¬ 
rummene ere udfyldte med lerblandet Kridt af graalig 
Farve. (Svarer til de hos Puggaard S. 105 med a' og b 
betegnede Lag), 
c) Lagdelte Sand- og Gruslag, der indeholde 
mindre Rullesten af de sædvanlige krystallinske Bjergarter, 
samt rullet Kridt og Flint. Mægtigheden af dette Lag varie¬ 
rer paa de her nævnte Steder fra faa Tommer til 3 Fod, 
og Hovedmassen bestaar af Sand. Nær den øvre Grændse 
gaar det over til at blive leret Sand af gulbrun Farve. (Er 
ogsaa hos Puggaard betegnet med c). I et hermed ana¬ 
logt Sand lag iHundevængefaldet (Fig. 1) fandt Puggaard 
i sin Tid nogle faa Forsteninger**), de eneste hidtil fundne, 
*) Forsaavidt de tilsvarende Lag kunne ses i Profilerne Fig. 1 og 3, 
ere de der betegnede med a', b', c', osv. 
**) Puggaard: „Møens Geologi" S. 117. 
