95 
drivende Kraft kunne virke i en større Afstand paa Grund 
af den formindskede Gnidningsmodstand, end hvis hele Be¬ 
vægelsen var foregaaet udelukkende paa tørt Land. Først 
naar Isdækket naaer hen til grundere Steder, vil Trykket 
mod Havbunden naturligvis vokse i samme Forhold som 
Havdybden bliver mindre, og en Isstrøm, der drives frem 
i den sydlige Del af Østersø-Bassinet, vil altsaa med ufor¬ 
andret Tykkelse have størst Gnidningsmodstand at over¬ 
vinde i den vestligste Del, hvor Dybden er bestandig af¬ 
tagende. — I det Hele taget er det saa langtfra, at Mulig¬ 
heden af dette Havs Existens kan betragtes som en Hin¬ 
dring for Isdækkets Udbredelse, at det endog snarere maa 
antages at have bidraget til at lette Isens Bevægelse til 
fjernere Punkter. 
Jeg skal derefter gaa over til en Undersøgelse af, hvor¬ 
vidt disse almindelige Betragtninger om et sligt fremskri¬ 
dende Isdække og dets Virkninger har Betydning for For- 
staaelsen af Forholdene i Møens Klint. 
I det Foregaaende er det godtgjort, at Forstyrrelserne i 
Leiringsforholdene der, saavel som i.Rugens Klinter, skyldes et 
Side tryk, hvorved Skrivekridtets oprindelig vandrette Lag 
ere bievne foldede, sammenskruede og forskudte, uden at vi 
finde det ringeste Spor af hævede Masser, der kunne have be¬ 
virket dette Tryk. Endvidere have vi set, at de i Kridtet inde¬ 
sluttede Glacialdannelser ere et Bevis for, at de her iagt¬ 
tagne Hævninger ere foregaaede efter IstidensBegyn- 
delse, og deres Bestanddele vise hen til en bevægende 
Kraft i Retningen af Østersøens Hoved u d stræk- 
ning, hvormed ogsaa de paa Bornholm og i det sydlige 
Sverig iagttagne Skurstribers Retning stemmer overens. 
Selv om man nu nærer nok saa store Betænkeligheder ved 
at fremsætte en Hypothese, hvorfor der ikke kan føres et 
stringent Bevis, tror jeg dog ikke, at det er muligt, ved at 
sammenholde alle Kjendsgjerningerne, at komme til andet 
Resultat, end at Hævningsfænomenerne i Møens Klint ere 
ikke alene frembragte i Istiden, men ligefrem et Resul- 
