9(5 
tat af den mægtige Kraftndvikling, der er knyt¬ 
tet til Isens Bevægelse i denne Periode fra de høiere 
til de lavere Dele af det nordlige Europa. Om en Theori 
er holdbar eller ikke, er naturligvis afhængigt af, hvorvidt 
den konsekvent kan gjennemføres, saa at alle de deraf føl¬ 
gende Slutninger gaa Haand i Haand med Kjends- 
gjerningerne. Jeg skal nu forsøge at give et Overblik over 
de herhen hørende Fænomener i de enkelte Afsnit af denne 
Periode, over Maaden, hvorpaa Forstyrrelserne i Møens 
Klint maa tænkes at være foregaaede, og hvorledes de 
synes mig naturligst at kunne forklares, idet jeg støtter 
mig til de i det Foregaaende meddelte Iagttagelser. 
1) Knusningen af Kridto verfladen og de der- 
paa afsatte Sand- og Gruslag. 
Hvor vi have Ledighed til at se Rullestensformatio¬ 
nens Dannelser umiddelbart leirede paa Kridtformationen, 
er den sidstes Overflade meget ofte dækket af større eller 
mindre skarpkantede Brudstykker af samme Beskaffenhed 
som selve Overfladen; især gjælder dette de løsere Sten¬ 
arter, som Skrivekridt og Limsten, men noget lignende kan 
ogsaa iagttages ved den tættere Saltholmskalk.*) Det er 
et vel bekjendt Faktum, at der over Limstenen i Stevns 
Klint findes en Brecciedannelse af ikke ringe Mægtighed**), 
hvori alle Limstensbrokkerne eré sammenkittede ved senere 
afsat Kalksinter, der stammer fra det dækkende kalkrige 
Rullestensler. Disse Brudstykker af Kridtformationens 
Overflade, der blandt vore Glacialdannelser indtager samme 
Plads, som „Krosstensgruset“ i Sverig, er det paa Stedet 
senest løsbrudte Materiale, der er forblevet liggende, rae- 
*) Johns trup. „Gronsandslagene i Danmark 11 i Beretning om 
den 12te danske Landmandstorsamling 1872, S. 126. 
**) Forchhammer. „Om de geogn. Forhold i en Del afSjælland 
og Nabooerne“ i K. D. Vidensk. Selsk. nat. og math. Alhandlin¬ 
ger. 4de Række II. S, 258. 
