110 
Ligesom der til enhver given Kraft svarer en deraf 
afhængig Virkning, maa der ogsaa i Møens Klint, efter- 
haanden som det ophobede, løsbrudte Materiale tiltog i 
Masse, tilsidst være frembragt en Modstand af en saadan 
Størrelse, at Kraften paa en Maade derved blev brudt, eller 
kunde i al Fald ikke længere beseire Modstanden * *). Naar 
Isstrømmen da vedblev at udbrede sig mer og mer under 
Isdækkets bestandige Tiltagen baade i Mægtighed og Ud¬ 
strækning, vilde Høie Møen være stillet ganske paa 
samme Maade som Bornholm, kun med den Forskjel, at 
paa dette Sted var Modstanden i Forveien given i øens 
Granitmasse, paa hint blev den derimod først skabt, efter- 
haanden som „Kridtflagerne“ bleve opskruede og sammen¬ 
pressede. Tilsidst maatte dog Isstrømmen kunne skride 
lige saa godt hen over den ene, som over den anden af 
disse Forhindringer; men naturligvis maatte der derved 
atter fremkomme nye Forstyrrelser i de bævede og sammen¬ 
skruede Kridtmassers Yderpartier, og disse Forstyrrelser 
findes ophobede i disse Rader, anfører han, at man til et 
Vandbygningsarbeide ved Trave i Aaret 1850 hentede ikke 
mindre end 800,000 Kub. Fod Sten fra Kliitzer Ort, uden at 
der dog derved sporedes nogen væsentlig For- 
m in d skelse. 
*) Uagtet der her ikke gaas ind paa en Undersøgelse af de geolo¬ 
giske Forhold paa Rugen, kan jeg dog ikke undlade at berøre, 
at i Jas mund og Hoie Møen, disse Isstrømmens „Fløi- 
mure“, er Kridtet opstuvet til samme Høide, og 
begge Partier have samme Form baade i Henseende til Over¬ 
fladens Beskaffenhed og det jevnt skraanende Affald mod Vest. 
De Punkter i selve Klinterne, hvor Forstyrrelsen har naaet sit 
Maximum er Dronn in ges to le n paa Møen, som er 403 Fod 
og Kongestolen paa Riigen, der er 410 Fod høi. Destørste 
Høider, hvortil hele Kridtmassen overhovedet er skruet op, 
udgjor paa Moen 453 Fod i Kongsbjerg (Aborrebjerget er 
450 Fod) og paa Riigen 490 Fod i Herthas Borg, altsaa 
saa overensstemmende som muligt. 
