112 
med yderst faa og temmelig tynde Gruslag. Oprindel¬ 
sen er let at udlede af Bestanddelenes Beskaffenhed, da 
de i alle Henseender svare til, hvad der findes i det al¬ 
mindelige Rullestensler. Af Lagenes næsten vandrette 
Stilling paa de stærkt heldende Kridtlag kan man end¬ 
videre drage den Slutning, at de maa være afsatte efter 
Kridtets Hævning, samt at de ikke have været udsatte for 
Forstyrrelser efter Afleiringen. 
Enkelte af Rullestensler omgivne Grus- og Sandlag, der fin¬ 
des baade ved den nordlige og sydlige Fod af Møens Klint, ere 
derimod stærkt sammenpressede ved Sidetryk; de 
danne snart S lignende Figurer, snart store Folder, eller falde 
under Vinkler af 80° med SSV., saa at de næsten ere 
lodret stillede. De have for saa vidt Interesse, som man møder 
her i det Mindre ganske lignende Forstyrrelser i Lagstil¬ 
lingen, som Kridtklinterne fremvise i det Større. Jeg skal 
dog ikke opholde mig videre derved, da det forekommer 
mig uvist, om de ere frembragte paa et tidligere Stadium 
ved Isdækkets nedad gaaende Tryk mod Rullestensleret, saa 
at dette derved udøvede et Sidetryk mod de mere bevægelige 
Sandlag, eller paa et senere Stadium ved et Tryk af Drivis. 
Kun saa meget kan der udsiges derom paa Grund af de 
omgivende Lermassers Beskaffenhed, at disse Lag maa 
være sammenpressede efter Skrivekridtets Hævning. 
Paa et Sted som Møens Klint, der har været Skue¬ 
pladsen for saa voldsomme Omvæltninger i den øverste 
Del af Jordskorpen, kan man ikke vente at finde Oplysninger 
om Fænomener og Dannelser, der vedrøre det senere Afsnit 
af Istiden. De maa søges paa fjernere mere rolige Steder, 
medens vi her fortrinsvis have Mærkerne af, hvad der har til¬ 
draget sig umiddelbart, førend Østersølandene skjultes under 
et uhyre stort, alt Dyre- og Planteliv kvælende Isdække. 
Den her givne Fremstilling af Hævningsfænomenerne 
samt Forsøget paa at forklare Aarsagen dertil paa en med 
Kjendsgjerningerne mere samstemmende Maade, end den 
gaadefulde Hævning ved et Tryk fra neden, er, saa at sige^» 
