135 
fattas ej eller här. Likasom i honom eller ock i ett van¬ 
ligt prisma af glas, hryta sig solens strålar här. Äfven här 
tränga således de röda strålarna längst ned på djupet. So¬ 
len har nog ock sjelf med sin lika säkra som breda pen¬ 
sel målat dessa prunkande färger hos denna sanningen, att 
säga, obeskritligt sköna och i former utan tal här uppträ¬ 
dande växtverld. Ja, äfven den djurverld, som här dväljes, 
har träffats af lifvets källas, af denna himmelska sols rika 
pensel. Det är på denna djurverld vi nu om än helt flyg¬ 
tigt skola kasta en och annan blick. Men låtom oss börja 
här nertill, eller i de nämnda, röda algernas region. 
Der invid en grupp af den makalösa Del ess er i a san- 
guinea finna vi, helst om vi väpna vårt öga, en samling 
utaf dessa kvartershöga, fjäderlika och om korallerna 
påminnande djurformer, dessa subtila plumularier, mot hvilka 
de utaf damerna så högt värderade, silkeslena fjädrarna 
utaf egretta-hägern gerna kunna sägas att vara kolosser. 
Der klänga dessa blåaktigt röda, ända till fem tum i 
tvärmål stora, klotformiga sjöborrarna, såsom Ecliinus 
esculentus och E. Flemmingii, med tillhjelp af sina 
långa, hårfina anhäftningstrådar, lika lätt och graciöst upp¬ 
för de vekaste växtformerna som uppför den af strålande 
rörmaskar, serpulaceer, likasom beväxta klippväggen. En 
annan, hvitaktigt blå echinoid, T o xopneustes dröbachi- 
ensis, en utaf dessa många hafsdjurformer, som den odöd¬ 
lige Otto Friedrik Muller först framdrog i ljuset, kar 
här äfven sitt hem. Men sjelf är han ofta en gästvänlig 
värd åt en liten gullgul snäcka, Stylifer Tur t oni, som 
bor bland hans taggar, bland hvilka äfven hennes små un¬ 
gar först få skåda dagens ljus. 
Den i skönaste karmin, insprängd med något hvitt, 
strålande Asteropsis pulvillus sitter likasom en ly¬ 
sande fixstjerna på den brokiga klippväggen; och hennes 
silkeslena yta öfverträffas ej af det finaste sammet. 
Den likasom köttartade, fingerdelta korallen, Alcy- 
onium digitatum, färgad .med rödlätt eller ock med 
