140 
fälligtvis för handen varande stenar, eller till och med 
nnder våra egna fotter. Bottensatsen gömmer massor af 
musslor och maskar, dem flundran med sin skeft stälda 
mun behändigt kan uppfånga. Här träffa vi ock sådana 
sällsamt bygda och praktfullt färgade fiskar som horngäddan, 
Belone Linnéi, knorrhanen, Trigla gurnardus, den 
prydliga, men för sina smärtsamma styng fruktade fjärsingen, 
Trachinus draco samt den sköna, grön-, gul- och blå- 
strimrfiiga sjökocken, Callionymus lyra. Strimmorna 
på de tvenne sistnämnda synas utgöra likasom en reflex 
från väggen utaf den upp till vattenbrynet sig höjande 
zostera-skog, invid hvilken vi nu befinna oss. 
Den randiga Aetinia viduata sitter här med sin 
utslagna, rörliga kalk på det lefvande, ljusgröna bandet, 
uppför hvilket den gröna E c hinns mili aris med ytterlig 
säkerhet ställer sitt tåg jemte skaror utaf i allmänhet taget 
likaledes gröna eller grönaktiga sniglar och snäckor, såsom 
æolider, Ris so æ och Lacunæ. 
Hela vegetationen här är bokstafligen öfverdragen med 
ett luddlikt ämne, som ej tycks falla inom det skönas 
verld; men skådom det på närmare håll, och vi skola finna, 
att det till stor del utgöres af dessa subtilt bygda, polyplika 
väsen, som äro kända under namnet Laomedeæ. 
Här ha de grönaktiga räkorna, Palæmon squilla 
och P. Fabricii sin lilla verld för sig. Här framro sig 
långsamt de grönaktiga tångsnällorna, till exempel Syn gna¬ 
thus acus, hos hvilka det sällsamma förhållandet eger 
rum, att honan lägger sin rom uti ett för tillfället hos 
hanen bildadt, säcklikt organ, hvari äggen komma till ut¬ 
veckling, och ungarna ännu någon tid kvardröja, eller till 
dess, att de sjelfva i någon mån äro istånd att för sin del 
utkämpa denna, såsom det vill synas, evigt fortgående kamp 
om tillvaron. 
Men nere på bottnen i slam och dy döljer sig ålen 
för den bländande solstrålen. Först mot aftonen blir det 
hans uppgift att mer aktivt uppträda och deltaga i denna 
kamp. Det är ock vid samma tidpunkt, som den nära 
