177 
Derefter holdt Prof. L och mann følgende Foredrag: 
„Om Naturvidenskabens Forhold til Aands¬ 
viden sk ab en“. 
Det Emne, jeg vil behandle, fordrer ganske vist saa 
mange Kundskaber, at det kun var med Ængstelse, at jeg 
vovede at vælge det, men Tankerne om det have med en 
vis Magt ført mig ind derpaa. 
Naturvidenskabernes Betydning for industrielle og øko - 
nomiske Fremskridt, det Omfang af Kjendsgjerninger, som 
ved utrættelig Forskning i alle Orene af denne Videnskab 
i de sidste Menneskealdre ere indsamlede, og hvorfor ogsaa 
denne Forsamling er et Udtryk, lader os, som jeg tror, 
undertiden overvurdere dens Betydning for Aandslivet, 
Aandsudviklingen og Samfundslivet. Emnet er saa om¬ 
fattende, og Opfattelsen vil i saa høi Grad bære Præget 
af den individuelle Betragtning, at jeg kun med Frygt 
har vovet at fremkomme med disse Bemærkninger; 
men det forekommer mig, at der just paa dette Sted 
maa tales om det Sammenstød, der i vore Tider fin¬ 
der Sted mellem Naturvidenskaben og Aandsvidenskaben* 
Tidligere var Naturvidenskaben og navnlig Naturhistorien 
Discipliner af mere indskrænket Omfang, der udviklede sig 
næsten uafhængig af Aandsvidenskaben og Filosofien; man 
kunde være Tænker og Lærd uden Kjendskab til Natur¬ 
lovene; Naturhistorien var delvis den Gang en Registrering 
af Kjendsgjerninger; man optog et Inventarium over Natur- 
gjenstandene; deres indbyrdes Forbindelse og Forhold vare 
kun lidet kjendte. I denne sin nødvendig forberedende 
Periode var Naturvidenskaben, om dette Udtryk maa 
bruges, mere aandløs. Men denne Periode var nødven¬ 
dig for at forberede Videnskabens Udvikling. Efterhaanden 
som de enkelte Kjendsgjerninger samledes, kom der ledende 
Tanker frem, der søgte at udfinde Lovene og Sammen¬ 
hængen i Naturen, idet der til den exakte Forskning kom 
Intuitionen med Digterens Skarpblik, der uden tilstrækkeligt 
12 
