188 
gaa for sig, og hvorledes mangfoldige andre Betingelser 
inden Høstens Tid vilde stille sig. Kun Tiden vilde 
efterhaanden vise. hvorledes den her skete Udsæd havde 
spiret og udviklet sig; noget vilde in aaske komme tidlig 
og maaske meget hurtig, ligesom ved en lynsnar Udvik¬ 
ling, staa med fuld Frugt; noget maaske sent, og først 
efter en lang Række af Indvirkninger og Tilskyndelser 
uden fra. Han havde imidlertid den Fortrøstning, at der 
engang vilde blive udtalt en gunstig Dom om dette Møde, 
som om de tidligere, og i dette Haab vilde han paa den 
danske Bestyrelses og dermed ogsaa paa det danske Folks 
Vegne udtale en oprigtig Tak til alle dem, der vare mødte, 
for at deltage i den livlige Udveksling af Erfaringer og 
Tanker, som havde fundet Sted i Sektionerne — ogsaa i de 
saakaldte Middagssektioner med hvad dertil knyttede sig. 
Taleren vilde takke de Ældre for den faste Holdning, de 
havde givet Mødet, og de Yngre, Fremmede og Danske, for 
det store Antal, hvori de vare mødte, for den Deltagelse, 
de havde vist, og for det Haab, de havde givet om at 
blive trofaste Bærere af de skandinaviske Naturforskermøders 
Fremtid Med Udtalelsen af dette Haab gik Taleren til 
det sidste Hverv, der paalaa ham som Ordfører, og 
erklærede det ellevte skandinaviske Naturfor¬ 
skermøde for sluttet. 
Prof. Boeck udtalte paa alle Deltageres Vegne en 
Tak til Bestyrelsen for den Omhu, den havde vist, for at 
gjøre dette Møde saa behageligt, som det virkelig havde 
været, og han vilde særlig rette denne Tak til Mødets 
høitærede Ordfører. 
Mødet hævet Kl. 3. 
