194 
til „ Kongruensen “ af 2den Grad eller den ubestemte Lig¬ 
ning y 2 — cx = d. Nogle Prøver af disse meddeles lier i 
fotolithografisk Aftryk. I de 3 øverste Mønstre er Nul- 
Kvadratet lagt nederst til venstre, mærket med en Prik i 
Midten; den nederste vandrette Række Smaakvadrater i 
hvert tænkes derhos svarende til de positive hele Tal, den 
forreste lodrette Række til Tallene 0, i, 2 i, 3 i osv. 1 de 
med Prikker mærkede Smaakvadrater haves en Fremstil¬ 
ling af de resp. med 14 —1 z, 19 og 17 —f- 8 i delelige Tal. 
De helt farvede Kvadrater derimod, som danne de i Gine 
faldende Mønstre vise de Tal, d, for hvilke Ligningerne 
y 2 — (14 -J- 1 i) x — d 
y 2 — 19 x = d 
y 3 — (17 -j- 8 i) x — d 
kunne løses ved hele Værdier for x og y, (forudsat at d 
ikke er delelig med de for c i y 2 — cx = d indsatte Værdier). 
Alle disse Mønstre vise i Detaillerne en tilsyneladende 
Vilkaarlighed, ret som om de havde været Fostre af en 
ubunden Fantasi og ikke Udtryk for den strengeste lov¬ 
bundne Nødvendighed. Men betragter man et saadant 
Mønster i saa stor Afstand, at Giet ikke fæster sig ved de 
mindste Enkeltheder, fremkommer der paa forskjellige 
Maader gjennem lysere eller mørkere Schatteringer en 
Rigdom af Linier og Forhold i disse Figurer, som aflægger 
Vidnesbyrd om deres sande Herkomst, efter hvilken de jo 
i strengeste Forstand maa regnes til „streng Stil“. Nogle 
af disse Linier og Forhold kan man let nok deducere af 
de tilsvarende Opgavers mathematiske Form, f. Ex. de 
logarithmiske Spiraler, rette Linier og Cirkler, men de med¬ 
følgende Figurer vise andre, navnlig de meget fremtræ¬ 
dende S — formede Linier, der staa for Taleren som mathe¬ 
matiske Gaader, hvis Løsning ikke synes at ligge nær, 
Sluttelig gjorde Taleren opmærksom paa, at den herved 
benyttede Udvidelse af de hele Tals Begreb til komplexe 
Tal af Formen, helt Tal plus helt Tal gange Tallet i ikke 
beror paa en bestemt Nødvendighed. Udvidelsen kan navn- 
