231 
Jemte denna sin reservation framstälde Generaldirektör 
Ekströmer ett förslag till amortering på så sätt, att, 
efter skedd samt af kungl. Maj t. i nåder gillad värdering 
ock klassifikation utaf samtliga i riket befintliga apotheks- 
privilegier, två procent af det för hvarje privilegium så¬ 
lunda bestämda värde borde årligen afskrifvas, hvarigenom 
detta värde vid inträffande köp minskades med motsvarande 
summa, intilldess vid utgången af femtionde året privilegiet 
vore belt och hållet hemfallet till staten. Härmed blef 
emedlertid frågan för några år undanskjuten, men så kom 
året 1848 och det året minnes vi ju enhvar. Den häftiga 
rörelse och oro i sinnena, som förspordes öfver hela Eu¬ 
ropa, sträckte sig äfven till Sverige. Det frihetssträfvande 
och den förändring inom yrkeslagstiftningen, som började 
denna tid, kunde naturligtvis icke heller lemna apotheks- 
privilegiifrågan oberörd. Det talades derom först enskilda 
emellan och senare någat allmännare och vid nästpåföljande 
riksdag, 1850, väcktes motion om privilegiehandelns afskaf- 
fande. Motionen blef föremål för de olika riksståndens 
öfverlägningar och i en skrifvelse af den 17de Juli 1851 
anförde riksdagen eller rikets ständer hos kungl. Maj t. 
hurusom, i anseende till de menliga följder, som uppkomme 
deraf, att privilegier för apothekareyrkets bedrifvande öfver- 
lätes genom köp och arf med mera, hvaraf icke sällan 
händt, att förvärfvande af rättigheten till detta yrkes be¬ 
drifvande mindre varit beroende af kunskaper och ådaga¬ 
lagda insigter i detsamma, än af förmågan att för apo- 
theksprivilegierna erlägga en hög, ofta öfverdrifven köpes- 
skilling, framställning blifvit hos rikets ständer gjord om 
angelägenheten att i detta förhållande tillvägabringa förän¬ 
dring, hvarjemte i samma skrifvelse vidare yttrades, att, 
som otvifvelaktigt vore, att handel med så kallade apo- 
theksprivilegier, hvilken handel svårligen kunnat blifva 
möjlig utan genom bristerna i gällande stadganden, med¬ 
förde stora olägenheter för apotheksyrkets behöriga utöfning, 
det syntes nödigt, att denna handel borde upphöra, äfven- 
