239 
collegium för de befintlige apothekens natur och hvilka af 
dessa apotkek äro att .hänföra till de säljbara, vidare före¬ 
slår det i och för vinnande af större tydlighet eller säkrare 
garantier förändringar eller tillägg till en del paragrafer. 
Till detta sundketscollegii utlåtande hafva tvänna dess 
ledamöter afgifvit särskilda yttranden, nämligen Medicinal¬ 
rådet Liljevalch och Generaldirektör Berlin. Den 
förres yttrande, som är att anse för en reservation mot 
collegii beslut, är af följande innehåll: att enär landets 
apotheksväsende under nu gällande lagstiftning befinnes vara 
i ett sådant skick att giltige anmärkningar, icke rättvisligen 
mot det samma kunna framställas, ansåg han för sin del 
det framställda förslaget till apotheksprivilegiernas inlösen 
medelst amortering icke för det närvarande böra med kongl. 
collegii underdåniga förord beledsagas. 
Generaldirektör Berlins yttrande har följande, in ex¬ 
tenso meddelade, lydelse: „På samma gång jag i likhet 
med collegii öfriga ledamöter tillstyrkt godkännandet i 
hufvudsaken af nu ifrågavarande förslag till apotheksprivile¬ 
giernas amortering, emedan det för apotheksväsendet 
öfverhufvud skulle blifva nyttigt, om den osäkerhet kunde 
bringas till slut, hvilken nu råder om verkliga betydelsen 
af dessa privilegier, har jag icke kunnat undgå att till 
collegii protokoll uttala den öfvertygelse, att denna amor¬ 
tering och de s. k. säljbara apotheksprivilegiernas förvand¬ 
ling till personliga, icke är den ändamålsenligaste åtgärden 
att undanrödja det med skäl öfverklagade osäkerhetstill- 
ståndet. Visserligen blir det en fördel för alla de inne- 
hafvare af säljbara privilegier, som befara att till följd af 
lägre medikamentspriser icke kunna få den utlagda köpe¬ 
skillingen till fullo ersatt vid en skeende försäljning, eller 
som köpt för dyrt och på kredit, och i brist på tillgångar 
hafva svårt att fullgöra sina förbindelser, om de på detta 
sätt kunde försäkra sig mot förlust; för alla. apotkekare 
måste det vara af stor vigt att veta med hvilken rätt de 
skola anses besitta befogenhet att uttöfva sitt yrke medelst 
