•251 
dem, som sedan under en lång tidsföljd få tillskjuta medlen 
för denna så kallade amortering; samt 
då jag icke kunnat finna, att förändringen påkallats 
af dem hvilka omfattat apothekareyrket och icke heller 
egentligen från allmänhetens sida, om äfven, efter någon 
eller några motionärers bedrifvande samt måhända utan 
någon egentlig undersökning, fångade af klangen uti ordet 
„Privilegium 14 , nksensständer sommaren 1851 beslöto hem¬ 
ställan om förändring i anseende till privilegierne: 
föranlåtes jag för min del påyrka afslag å utskottets 
hemställan om bifall till kongl. Majt.'s ifrågavarande nådiga 
proposition 44 . 
Vid företagen behandling inom riksdagen bifölls kongl. 
Majt.s proposition utan nämnvärd diskussion. 
Dit har nu denna fråga avancerat. Regeringen är 
alltså genom detta riksdagens bifall medgifven rättighet 
att frågan afgöra. Det återstår nu detta regeringens af- 
görande eller beslut. På grund af de anmärkningar sund- 
hetscollegium mot förslaget haft att anföra komma rimligtvis 
några ändringar uti detsamma att företagas, efter hvars 
verkställande dess antagande af regeringen torde kunna 
förväntas och det så mycket hellre som regeringen genom 
sin till riksdagen inlemnade proposition och den åtföljande 
utredningen visat sig i hufvudsaklig del såväl önska denna 
frågas slutliga lösning som ock gilla det föreslagna sättet 
derför. 
Efter att sålunda hafva gifvit en framställning af detta 
vanligast under namn „amorteringsfrågan 44 eller privilegii- 
amorteringsfrågan så länge under behandling varande ärende, 
skulle jag icke hafva något vidare att tilllägga; men det 
intresse, hvarmed jag redan tidigt omfattat denna fråga 
och allt sedermera följt den, manar mig att just vid ett 
tillfälle som detta, då jag bland de ärade åhörarne ser 
många af granländernas apothekare, till mitt andragande 
ännu knyta några ord. 
Såsom af det anförda framgår, har regeringen såväl 
