257 
hvad dér havde særlig geognostisk Interesse. Naar de 
øvrige Naturforskere da ankom om Sondagen, vilde Sek¬ 
tionens Medlemmer kunne være Veivisere for mindre Grup¬ 
per, hvorved Exkursionen vilde faa et mere fyldigt Ind¬ 
hold, end hvis de Sagkyndige nodsagedes til at sondre 
sig fra de øvrige Deltagere. Professor Kjerulf sluttede sig 
til denne hans Anskuelse, og Forslaget vedtoges uden Dis¬ 
kussion. 
Prof. Kjerulf holdt derefter følgende Foredrag om 
Jættegryder: Taleren antog, at det kunde være af Inter¬ 
esse for Sektionens Medlemmer først at høre en Beretning om 
den Undersøgelse af en Kække Jættegryder, der i Foraaret 
1872 blev paahegyndt af hans Medarbeider i Trondhjem 
Stift, Hr. K. Hauan. Den lød saaledes: 
„Af den Række Jættegryder, (hidtil paavist 15 indenfor 
Kartets Ramme, 4 udenfor), som findes i Egnen omkring 
Eidets Hytte, langs Gula Elv, blev — paa Talerens 
Foranledning — Vaaren 1872 endnu kun en tømt, nem¬ 
lig den i medfølgende Tegning fremstillede Gryde ved 
Eidets Fos. 
Gula Elv danner ved Eidets Fos et Vandfald af c 
50 Fods (15,7 mcter ) Høide, lige ved nordre Grændse for 
Eidets Granit, som her skjærer Dalføret; Bjergarten i Fos¬ 
sen og Dalbunden ovenfor samme er saaledes Graniten. 
Dverst i Fossen, blot et Par Meter til høire for 
dennes nuværende Rende, er den i Tegningen fremstillede 
Jættegryde udvasket. Grydens øvre Halvdels vestre Side 
synes at være bortrevet; den øvre Rands laveste Punkt (a. 
ligger l, 7 » m under dens høieste Punkt b. Hint Punkt a 
ligger 2,o7 m under Sagdammen D eller Fossens øverste 
Linie, men l,45 m over den Afsats i Fossens nuværende 
Rende, som ligger ret tilsides for Jættegryden, og hvis 
øverste Rand saaledes rager 1,79 + 1,45 = 3,24™ over den) 
nuværende Rende, medens Grydens dybeste Punkt stikker 
3,38 -r- 3,24 = 0,i4™ dybere end det nuværende Fosseleie 
17 
