262 
en stor Gryde fuldstændig — laa i Gulas Elveleie, og man alt- 
saa lige over for disse Gryder nødvendigvis maatte stille 
sig Elvens Virkninger for -Gie mellem de Tlieorier, som 
man kunde ville slutte sig til, var Undersøgelsen af Gry¬ 
derne ved Christiania, hvilke fandtes i en ganske anden 
Situation, indbydende til Sammenligning. Her syntes det 
ikke muligt, selv for den mest beredvillige i denne Hen¬ 
seende, i Tankerne at faa noget sædvanligt Elveleie istand. 
Ved Anledning af de hvert Aar foranstaltede Exkur¬ 
sioner med nogle af Universitetets Studerende, havde 
Taleren derfor benyttet Leiligheden i Mai dette Aar til at 
oplede og undersøge Jættegryderne ved Christiania, hvilke 
fortjene Opmærksomhed. De fandtes langs Egebjergets 
Rand ved Grønlien, Kongshavn, Syd forKongshavn og ved 
Bækkelaget. 
Med Eierens, Hr. Assessor Thommesens velvillige 
Tilladelse og Bistand gav man sig ifærd med først at 
tømme de ved Kongshavn sig befindende Gryder. 
Alle disse Gryders Beliggenhed var særdeles bekvem, 
idet man befandt sig i indenfor en Egn, hvor Taleren følte 
sig overbevist om, at han kunde angive hver eneste Sten¬ 
arts Hjemsted. Her i Christiania-Dalen fandtes tydelige Spor 
af de mærkelige Skuringsfænomener, Render og Striber; 
disses Hovedretning var ifølge ældre Iagttagelser N. N. O. 
— S. S. V., derhos havde man Retningen N. O. — S. V. i 
Loens Dal, som Jernbanen fulgte til Eidsvold. Ved den 
fremspringende Pynt af Egebjerget bøiede denne Retning 
om i hin. Gryderne ved Kongshavn laa i Gneis, og man 
kunde altsaa ved at betragte deres Indhold straks afgjøre, 
om det var Bjergets egen Stenart eller fremmede Stene, 
der fyldte dem. Overalt paa Vandringen imellem dem 
langs Fjeldet saa man skjønne Spor efter Skuringen, Ren¬ 
der og Striber, men ogsaa den polerede Overflade, hvilken 
sidste ikke viste nogen særlig Retning. Taleren foreviste 
derefter nogle ved Hjælp af Deltagerne i Exkursionerne ud¬ 
førte Tegninger af disse Gryder og deres Situation, hvilken 
