266 
uingen af Gryden. En af Deltagerne, navnlig Hr. Brøgger 
eller Hr. Reusch, var stedse tilstede. I en Dybde af 6' 
var den belagt med ligesom et Gulv af fremmede Stene 
(Syenit), der vare saa store, at to Arbeidere kun med Be¬ 
svær kunde lofte dem ud; en af dem, der efter Arbeidernes 
Udsagn havde en omtrentlig Vægt af et Skp®', maatte til- 
sidst blive liggende; disse havde ikke fuldkomne Former, 
men vare tydelig afrundede. Af fuldkomne Rivestene 
fandtes et Antal af omtrent 100, de fleste fremmede, navn¬ 
lig Syenit. Gryden, paa hvis Bund fire Mand kunde faa 
trang Plads, var, som omtalt, tor, da der i skraa Retning 
gik en Sprække igjennem den, hvorved Vandet havde faaet 
Afleb, og den var saaledes meget lettere at arbeide i end 
de andre, hvor man i hoi Grad var bleven besværet baade 
med Mudder og Vand fra først af og ved indtrædende 
Regnveir. 
Det var naturligt, at man ikke havde kunnet forlade 
disse Gryder uden at spørge sig selv, hvorledes de vare 
bievne dannede. Deres Indhold viste, at de ikke kunde 
være dannede før Istiden, da dQ. fremmede Stene, der fyldte 
dem, kun kunde være transporterede til nuværende Sted i 
Istiden. Den Tanke kunde ligge nær, at de skulde være 
bievne udhulede kun ved rindende Vand, og at „Rivestenene 14 
vare tilfældig gledne ned i dem, efterat Fordybningerne 
vare dannede, men imod denne Anskuelse talte det store 
Antal Stenes eiendommelige Form. Tilfældig kunde disse 
ikke være hidførte, og Taleren maatte derfor bestemt hævde, 
at Rivestenene havde erholdt deres Form paa selve Stedet 
ved at slides eller rives paa Fjeldgrunden og mod hinanden; 
og hertil kom, at visse Buler og Render i Gryderne ligetil 
en fuldkommen udpræget Spiral syntes at fortælle Materi¬ 
alets Omhvirvling. Gryderne maatte være slebne ud efter- 
haanden, oven fra ned ad og neden fra ud ad, saaledes at alt, 
hvad der nu kunde ses af Vægge, maatte være det yngste 
Arbeide. Man kunde paa den anden Side ogsaa tænke sig, 
at de skulde være dannede efter Istidens Ophør ved Hjælp 
