272 
Den tydliga öfverensstämmelsen mellan faunorna i vissa 
svenska och böhmiska lager utvisar, att den stränga afson¬ 
dring, som enligt Barrandes antagande ägt rum mellan 
norra Europas och det centrala Europas silurhaf, ej varit 
beständig, utan att under vissa tider åtminstone det svenska 
silurhafvet stod i förbindelse med det böhmiska. Ännu 
tydligare framgår af de paleontologiska data, att under 
andra tider en liflig samfärdsel ägde rum mellan det ryska 
och det svenska silurhafvet, Deremot visa Rysslands kam- 
briska och siluriska lager, om man bortser från aflagrin- 
garne vid Ural, högst ringa analogier med de böhmiska, 
och i Östersjöprovinserna saknas just de lager och de 
faunor, som Sverige och Böhmen hafva gemensamma. Det 
ryska silurhafvet var således måhända ständigt afstängdt 
från det böhmiska, det svenska kommunicerade med dem 
bägge, om också på olika tider. 
Efter Foredraget fandt en kort Diskussion Sted mellem 
Prof. Torell, Ordføreren, Docent Lundgreen og 
Fore drageren. 
Docent Holm strøm holdt derpaa et Foredrag: 
„Om olika systemer af glaciala refflor i sydöstra 
delen af Skan dinav i en“, hvorefter en Diskussion fandt 
Sted mellem Ordføreren og Prof. Torell. 
Ordføreren (Prof. Johnstrup) forelagde derefter 
nogle eien dom melig formede Rullesten fra Jyl¬ 
land. 
Allerede i Aaret 1859 blev der, som formodede Old¬ 
sager, indleveret til Universitetets mineralogiske Museum 
nogle i Nærheden af Skanderborg fundne ovale Sten, om¬ 
trent af et Par Tommers Længde, og som have en vis 
indbyrdes Lighed, forsaavidt der paa den ene mere hvæl¬ 
vede Side findes i Retningen af Stenens Længdeakse en 
noget fremstaaende Kant, saa at Tversnittet paa Midten 
