304 
Baade ved Læsaa og Glenaa iagttager man, at de 
„grønne Skifere“ og Alunskiferen have ligesom Sandstenen 
et meget regelmæssigt Fald, der for den Førstes Ved¬ 
kommende udgjør gjennemsnitlig 6°, og for den Sidstes 4° 
mod SO. og S. Ved Læsaa er Rækken af Lagdannelserne 
fuldstændigst udviklet, idet de cambriske Dannelser lier op¬ 
træde bassinformig i Partiet omkring Vasagaarden og 
Limensgade, og dette Bækken er udfyldt med 
den ældre Silurforniation, 
hvis Lag falde fra Bækkenets Rand mod sammes Midte, 
hvor de derfor ere næsten vandrette. 
Ceratopygekalken og den nedre Graptolith- 
skifer, som Dr. Lin nars son har paavist, at der findes i 
Kinnekulle og Hunneberg mellem Alunskiferen og Ortho- 
ceratitkalken, mangle paa Bornholm, hvor der i det nævnte 
Bækken findes afleiret umiddelbart paa Alunskiferen: 
4) Orthoceratitkalk, 
5) Graptolithskifer og 
6) Trinucleusskifer. 
4) Orthoceratitkalken (Regio Asaphorum) er en 
uren, graablaa Kalksten, der benyttes i større Maalestok 
end Andrarumskalken til Cement, og er den egentlige 
„bornholmske CementstenDen har en Mægtighed af 
12—14 Fod, og Forsteningerne ere i det Væsentlige de 
samme, som findes i Orthoceratitkalken ved Fågelsång i 
Nærheden af Lund. De paa Bornholm hyppigst fore¬ 
kommende ere: 
Megalaspis limbatum , Sars & Boeck. 
Ptychopyge applanata , Ang. 
Nilens palpebrosus , Dalm. 
— Armadillo, Dalm. 
Agnostus glabratus, Ang. 
Orthoceras regulare, His. 
— commune , Wahl. 
