306 
hine kun ere fundne i ganske faa Exemplarer. Dette Lags 
Fauna har en ikke ringe Lighed med den, der findes i Lin¬ 
nars s on s „nedre Graptolithskifer“ i Vestergötland, iblandt 
andet stemme de ogsaa overens i Manglen paa Trilobiter; 
men hvad der taler mod en Identificeren af disse to 
Lag, er navnlig Uoverensstemmelsen i Henseende til Lei- 
ringsforholdene. Gaa vi dernæst et Trin høiere, trælfes 
6) Trinucleusskifer (Regio Trinucleorum), 
hvormed de siluriske Dannelser afsluttes paa dette Sted. 
Det er en graa, temmelig blød Lerskifer, hvis største 
Mægtighed i Midten af Bækkenet kun udgjør 13 Fod, og 
den har en meget uregelmæssig Overflade paa Grund af 
den betydelige Jevnlægning (Denudation), den har været 
udsat for. Af de mange her forekommende Trilobiter skal 
jeg indskrænke mig til at nævne nogle af de vigtigste: 
Trinucleus Wahlenbergi, Rouault. 
— seticornis , His. 
— carinatus, Ang. 
Ampyx tetragonus , Ang. 
Panderia megalophthalma , Linrs. 
Dindymene ornata , Linrs. 
Acidaspis sp. 
Ogygia sp. 
Remopleurides sp. 
Cheirurus sp. 
Agnostus glabratus, Ang. 
Endvidere findes der nogle Brachiopoder, men ingen 
Graptolither. 
Som tidligere nævnt er hele denne Række af cam- 
briske og ældre siluriske Dannelser fuldstændig udviklet 
ved Læsaa, medens de derimod kun optræde delvis i de 
to andre Profiler, som indbyrdes supplere hinanden, idet 
man ved Olenaa har de cambriske Led, der i Partiet mel¬ 
lem Brogaard og Borregaard synes afsatte i et fladere 
Bassin end ved Læsaa, og ved Risebæk de tre ældre si¬ 
luriske Led tilligemed den underliggende Alunskifer. Paa 
