324 
Den buede Bænk anser jeg for en Forbedring, i 
Manges Dine er den ogsaa smukkere; Grenenes Bøining 
hæmmer Safterne i deres opad stræbende Bevægelse og synes 
at bidrage til Frugtbarhed netop foran Boiningen. I 4 
Rækker langs med 2 Gange igjennem Kjøkkenhaven, har jeg- 
plantet over 200 Æbletræer, alle som toarmede Snortræer, 
og derpaa podet dem sammen, der staa i hver Række*). 
De Grene, som udgik fra de forreste Arme, bleve bøiede 
bueformig tilbage og først bundne til en Snor Nr. 2, 
trukken l U Al. høiere ned og 3 U Alen bagved Nr. 1, samt 
efter Leilighed forenede ved Sammenpodning af Mellem¬ 
grene. Ved Bøining af Buen opstod imidlertid en Ulempe, 
som Professor Plantamour efter hans mangeaarige Erfaring 
har gjort mig opmærksom paa, at man helst burde undgaa, 
nemlig den, at Spidsen eller Topskudet ofte kom Jorden 
nærmere end det øverste af den Bue, som den bøiede 
Gren dannede. Dette sidste Sted vil blive overmaade til- 
bøieligt til at skyde yppige Bladgrene, hvorimod Topskudet 
bliver svagere, indtil dette sidste forlænger sig og løftes 
saa høit i Veiret, at Spidsen kommer til at naa op over 
den før omtalte Bue og bliver høiere end den øvrige Gren. 
Til dette Øiemed ledes nu alle de tilbagebøiede Grenes 
Endeskud (Ledegrene) opad og fæstes til en 3die Snor, 
hvor de podes sammen til Afslutning af den hele Bænk. 
Naar den er færdig, ville de to første Snore formodentlig 
kunne undværes; men saa langt er jeg endnu ikke kommen 
uden for ganske enkelte Træers Yedkommende. 1 Frank- 
rige antages, at Dvergtræer endog paa Snor, kunne, naar 
de skaanes, hævde deres Plads i 25 Aar og derover. 
Dette er vel ikke nogen høi Alder, men saa bære de til 
Gjengjæld meget snart i det 2det—3die Aar efter Okula- 
tionen**), og Prisen er, naar man vil forskrive fra Frankrige, 
*) Harerne liave gjort slemme Huller i Haderne, hvor nye Træer 
ere plantede efter. 
**) Podning bruges sjelden i Frankrige, ikkun paa de Stammer, 
hvor Okulationen mislykkes. 
