325 
saa billig, at man ikke længe skal betænke sig paa For¬ 
nyelsen af en Frugthave. 
Jo tættere Træerne plantes, desto for ville Grenene 
mellem Naboerne naa hinanden især paa Snor, og, naar 
de først ere podede sammen, og den hele Bænk er sluttet, 
koster Vedligeholdelsen saare lidt. 
Nogle af Pæretræerne i min Have ere ligesom en hel 
Del Æbler formede til Kurve, Vaser, Kolonner, Bænk-og Vinge- 
pyramider; men de fleste ere plantede til frit staaende 
Espalier i Fj ær form, 2 Alen fra hinanden; dels _L o: 
lige op, dels under en Heldning af 30°—35°, tildels for at 
Utøi paa de øverste Grene ikke skulle besvære Grenene neden 
under, men det er ogsaa et Forsøg, som gaar ud paa 
at hæmme Saftstigningen og maaske befordre Frugtbarheden. 
Paa denne Maade ville de parallele Grene ligeledes snart 
møde hinanden og kunne podes sammen. Denne Form 
koster mindst Uleilighed, og selv det uøvede -Gie opdager 
snart, hvor hver Gren fører hen, og om den skal bindes 
til eller skjæres bort; dette er ikke uvigtigt nu, da ikke 
alene sagkyndige Gartnere, men ogsaa Bønder faa Lyst til 
at prøve „de smaa Træer med de store Frugter67 saa- 
danne skraat plantede Pæretræer til 4 parallele Snore i 
Fj ærform ere plantede i to Rækker paa hver sin Side af 
en Gang i Kjøkkenhaven. Vinkelen gjør, at de øverste 
Snore med Toppene divergere og lade et større Rum 
imellem sig end de nederste Snore; denne Plads har jeg- 
prøvet at benytte, ved paa hvert Træ, om muligt, at forme 
de fra samme Stamme _L udgaaende Grene til en Vinge 
ud i Gangen. Jeg vilde ved samme Ledighed prøve, om 
det havde nogen Vanskelighed at faa Saften til at gaa _L 
nedad; men det har stedse vist sig, at Sammenpodningen 
lykkes lige saa hurtig og lige saa fuldkomment, naar Grene 
gaa i _L som i Retning, naar kun Bøiningen i Forveien 
forberedes saa meget, at Grenene ikke gjøre Modstand, 
Naar Topenderne, efter at Sammengroningen har fundet 
Sted, skjæres bort, beholde begge Grene deres Førlighed; 
