362 
ling, som sedan blefve regel. På den ena sidan hafva så¬ 
dana blad de vanliga cilierne i kanten, under det den andra 
kanten (den inre) saknar cilier. Under sitt första stadium 
har toppbladet mera form af et rotblad än på äldre 
exemplar. 
De båda sidornes olika förhållande under utvecklingen, 
hvarpå toppbladet hos Macrocystis lemnar exempel, åter¬ 
finnes hos andra slägten af Laminarierne. Hos Talassio- 
phyllum ligger den fortvexande ena sidan af bladet in¬ 
rullad, nästan såsom spiran i en snäcka (t. ex. enConus); 
den andra sidan, i den mån den upprullas, utbreder sig till 
lamina, hvars äldsta, småningom förbrukade och afsöndrade 
delar sålunda förefinnas i den från spiran aflägsnaste kanten. 
Men hos Thalassiophyllum förekommer icke blott ett snedt 
toppblad på spetsen af en odelad stjelk, utan stammen är 
grenig, och hvarje gren slutas af ett af de nyss omnämnda 
inrullade bladen. Så vidt jag kunnat se upprullas olika 
blad på olika sätt, likaväl från venster till höger, som 
tvertom. Af mig tillgängligt material har jag icke kunnat 
se hvarken hvad som ger anledningen till nya grenars upp¬ 
komst, eller i hvad. mån upprullningens olika riktning är 
beroende af grenarnes ställning. 
Att småbladen, eller de så kallade pinnæ, hos Alaria, 
likasom sidobladen hos Pterygophora, utvecklas på ett 
mycket afvikande sätt från hvad nyss blifvit anfördt om 
bladens utveckling hos Lessonia och Laminaria, torde icke 
vara något tvifvel underkastadt. De synas uppstå som 
sjelfständiga och fria prolificationer ifrån kanterne af stipes; 
men jag har inga nogare observationer öfver sättet, hvarpå 
cellul-utvecklingen försiggår. 
Ingen grupp bland de bruna Algerne, och man kan 
väl säga bland alla Alger, har delar som till utseendet så 
mycket likna högre vexters blad som Sargassum-arterne. 
De hafva, jemte bladets vanliga yttre former, ofta en hori- 
zontel bladskifva, äro ofta försedda med en tydlig me¬ 
delnerv, äro i kanten ofta sågade o. s. v.; i motsats till 
