368 
de delar, som jag hår kallat primära, secundära, tertiära 
o. s. v. små-blad, snarare böra betraktas som blad hos 
Claudea; och härför talar utan tvifvel äfven den omständig¬ 
heten, att det primåra bladets åtminstone halfva lamina 
ännu förefinnes i det äldre stora bladet, fastän endast synlig 
som en smalare kant. Med denna tydning blefve väl det 
stora bladet att anse som en complex ef blad och smågre¬ 
nar, såsom en gren, men af egendomlig beskaffenhet, af 
mycket bestämd form och i vissa riktningar mycket be¬ 
gränsad till sin utveckling. Det förekommer mig dock som 
det skulle vålla mindre svårigheteter att anse de stora bla¬ 
den hos Claudea snarare motsvarande hvad man hos högre 
vexter kallar sammansatta blad — fastän de utvecklas 
på annat sätt. 
Man må nu betrakta bladet hos Claudea analogt med 
den ena delen eller den andra, så blir dess bildningssätt 
lika ovanligt, vare sig att man jemför högre eller lägre vexter. 
Det torde i allmänhet vara mindre vanligt att yttre delar, 
som uppkomma såsom fullt skiljda, sins emellan samman- 
vexa för att bilda ett helt. Men härpå lemna copulations 
fenomenerne och några andra nätformigt sammansatta Alger 
tillräckligt kända exempel. Dessa vexter äro dock i all¬ 
mänhet- lägre former, der delarne äro mindre klart diffe¬ 
rentierade. Claudea står vida högre i delarnes differentie¬ 
ring; och här tillkommer att vissa förändringar af redan 
bildade delar måste försiggå (bladen böjas och kanterna 
tillbakavikas) och vissa yttre ställnings förhållanden antagas, 
af hvilkas noggranhet den sammansatta delens regelbundna 
former synes beroende. Allt som föregår hos Claudea sy¬ 
nes sålunda vara noga beräknadt för att frambringa just 
den form, som den företer. 
Förklaring öfver Figurerne på planchen. 
Fig. 1 visar formen af ett primärt småblad af Claudea 
elegans , sådant det framkommer. 
