377 
med Hensyn til Ribbernes Fladhed. Farven er levende 
kobberrød og grøn ved Byssus-Aabningen. 
3. Mytilus ( Chloromya ) pusio Phii, 
T. pro magnitudine crassa oblique ovata, margo dorsa- 
lis angulatus; epidermis crassa olivacea subtilissime et con- 
fertissime sub lente radiatim lineata v. aciculata; superne 
purpuraseens interne flavescens. Color intus purpurascens, 
limbo albo. Cardo fere edentulus. 
Long. 13 mm ; alt. 8 mm - (specim. norvegicum) 
— 11 —; — 7 — (specim. magellanicum). 
Hab. cum præcedentibus; specim. 5. 
Denne Art ligner ved første -Oiekast Ungen af Mytilus 
edulis L., men adskiller sig ved Mangelen af Laastænderne 
og ved den violette Farve indvendig, der findes hos alle 
Arter af Slægten Chloromya (Mørch). 
Jeg er ikke i Stand til at adskille de norske Exemplarer 
fra to fra Magellanstrædet*), som stamme fra Philippi selv. 
Mytilus angustatus Philippi, ligeledes fra Magellanstrædet, 
hører i Nærheden af denne Art. Det største Exemplar, 
hidrørende fra Philippi selv, er 18 mm - langt og stemmer 
temmelig nøie med Mytilus obscurus Dkr. (Reeve. f. 30), 
men angives at være fra Sydney. 
Den meget store Mytilus Gruneri Dkr. Mal. Blätter. 
1853. p. 82 uden Findested, men fralsland ifølge Reeve, 
hører maaske til denne Gruppe. 
Ord føreren'(Prof. Boeck) bekræftede, at de omtalte 
Mytilaceer ganske sikkert af hans Søn vare tagne paa det 
anførte Sted. 
Dr. J. Linddahl förevisade härefter teckningar och 
meddelade några notiser om sina undersökningar öfver tvänne 
polypstockar af slägtet Umbellula Cuv. 
*) Dei samme kan siges orn Saxicava antarctica Phil. og S. ruijoaa L. 
